Бесплатное скачивание авторефератов |
СКИДКА НА ДОСТАВКУ РАБОТ! |
Увеличение числа диссертаций в базе |
Снижение цен на доставку работ 2002-2008 годов |
Доставка любых диссертаций из России и Украины |
Catalogue of abstracts / Philology / Ukrainian language
title: | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Альтернативное Название: | Иноязычные лексические заимствования В УКРАИНСКОМ ЯЗЫКЕ: Этапы и степени адаптации (на материале англицизмов в печати конца ХХ - начала ХХI в.) | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Тип: | synopsis | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
summary: | У вступі обґрунтовано вибір теми дисертації, її актуальність і новизну, описано джерельну базу, визначено мету, завдання, предмет, об’єкт та методи дослідження, теоретичне й практичне значення роботи. У першому розділі „Іншомовні лексичні запозичення як явище сучасного українського узусу та предмет вивчення” розглядаються основні питання, пов’язані з метою й завданнями дослідження у працях науковців ХІХ - початку ХХ ст., охарактеризовано нові підходи до проблеми запозичень у мовознавстві ХХ ст. та своєрідність сучасної мовної ситуації процесу запозичення англіцизмів. Майже до кінця ХІХ ст. питання про доцільність чи недоцільність запози-чення, про його потрібність чи непотрібність розглядалося з позиції проблеми чистоти мови: вчені, громадські діячі того періоду прагнули довести можливість заміни будь-якого запозиченого слова власним. Одним із перших, хто перекон-
ливо обґрунтував необхідність іншомовних запозичень, став І.Франко. Були вчені, які питання про доцільність чи недоцільність продовжували вирішувати з позицій мовного пуризму (І.Огієнко, І.Нечуй-Левицький, Б.Грінченко). У ХІХ – на початку ХХ ст. велика увага приділялася причинам іншомовних запозичень, але, по-перше, не було чіткого поділу на причини екстралінгвальні та лінгвальні, не було достатньої деталізації кожного з типів причин, а, по-друге, у питанні про причини запозичення не було достатньо зорієнтованості на встановлення зв'язку причин запозичення з процесом освоєння слова у мові-рецепторі. Тільки у другій половині ХІХ ст. почала розроблятися теорія асиміляції іншомовного запозичення. Так, А.Шлейхер висунув ідею поділу іншомовної лексики за ступенем її освоєності у мові на Fremdwörter та Lehnwörter. Класифікацію іншомовних слів за характером їх освоєння запропонував Я.Грот. Проблема ж поділу усього процесу освоєння іншомовного запозичення на етапи ще не ставилась. В останніх мовознавчих дослідженнях, пов’язаних із проблемою запозичення, загальний процес освоєння іншомовного слова почали поділяти на окремі його етапи, що виділяються на основі ознак лінгвального характеру (роботи Л. Крисіна, В. Аристової, В. Симонок, Г. Сергєєвої та ін.). Але у цих роботах немає достатньо повного переліку таких ознак на всіх етапах освоєння іншомовного слова, немає послідовного пов’язування екстралінгвальних ознак, породжених різними причинами запозичення іншомовного слова, з його лінгвальною долею. Характеристика етапів не пов’язувалася безпосередньо з вирішенням питання про доцільність чи недоцільність запозичення, хоча такий зв’язок цілком очевидний, і послідовне його врахування має як теоретичний, так і практичний аспекти. Унаслідок цього ще не була зроблена спроба проаналізувати долю конкретних запозичених слів на основі їх диференційних ознак із урахуванням причин запозичення, екстралінгвальних і лінгвальних, характерних для різних етапів освоєння запозиченого слова. Сучасні вчені при визначенні ступеня освоєності іншомовного слова орієнтуються на мову (факт закріпленості чи незакріпленості запозиченого слова у словнику), але не враховують фактично ступінь адаптації запозичення пересічними носіями мови, тобто у реальній мовленнєвій практиці, що не дає можливості зробити повний і вичерпний опис складного процесу освоєння іншомовних слів. Термінологія у роботі вибудовується на основі поділу всього процесу запозичення на етапи адаптації слів іншомовного походження у мові, що запозичує. Початковий етап - момент і початок процесу запозичення. Характеризується вибором способу запозичення: транслітерація, транскрипція. Цьому етапу властиве графічне переоформлення іншомовного слова, перехід від латиниці до кирилиці. Поглиблений етап адаптації - функціонування та використання іншомовного слова у мовленні. На цьому етапі відбувається співвіднесення з граматичними категоріями української мови, виявляються пара- дигматичні зв’язки: полісемія, синонімія, антонімія. Етап повної адаптації -
лексикографічна обробка, регламентація; на цьому етапі з’являються похідні від запозичених основ, відбувається селекція визначення понять, входження до граматичної системи української мови. Яскравою рисою сучасної мовної ситуації є інтенсивне запозичення англіцизмів, що є характерним не тільки для української мови. Активізація процесу запозичення викликає перенасиченість англіцизмами текстів Відповідно до широти вживання англіцизми у сучасному українському узусі ми поділяємо на дві групи: загальновживані англіцизми та англіцизми з обмеженою сферою вживання. Група загальновживаних англіцизмів включає в себе чотири основні категорії слів: давні англіцизми; колишні екзотизми; слова, у яких з'явилися на українському ґрунті нові значення; новітні англіцизми. Групу англіцизмів із обмеженою сферою вживання поділяємо на дві підгрупи: спеціальні та сленгізми/жаргонізми. Англо-американські сленгізми/жаргонізми сьогодні зазнають впливу такого соціального явища, як мода, і є відображенням певних факторів - попиту на все американське: популярну музику, одяг, їжу тощо. У сучасному українському узусі виділяємо групи англійських сленгізмів/ жаргонізмів, різних за семантикою, поширеністю та структурною оформленістю. У другому розділі „Визначення ступеня адаптації іншомовних лексичних запозичень у мові і мовленні” запропоновано підхід до визначення ступеня адаптації іншомовних запозичень у мові і мовленні на основі поділу всього процесу запозичення на три етапи, для кожного з яких розроблено свій перелік диференційних ознак на всіх рівнях мовної системи. Процес освоєння іншомовних слів досліджували Ю. Жлуктенко, О. Муромцева, С. Рижикова, Г. Сергєєва та ін., зосереджуючи увагу як на окремих рівнях адаптації, так і на розгляді процесу адаптації в цілому. У першому підрозділі „Причини іншомовних запозичень і зв’язок цих причин із диференційними ознаками запозичень” з’ясовуються екстралінгвальні та лінгвальні причини запозичення іншомовних слів у діахронічному і синхронічному аспектах, оскільки для кожної епохи характерним є свої причини запозичення, які з часом змінюють одна одну. Але є й причини, характерні для всіх епох, тобто є причини постійні і змінні. Екстралінгвальні причини, які викликали таке бурхливе зростання запозичень у досліджуваний період, поділяємо на п’ять основних груп: економічні, суспільно-політичні, культурні та культурно-побутові, наукові, соціально-психологічні. Не менш важливими є лінгвальні причини, які роблять запозичення необхідним. Серед них виділяємо: - відсутність слова для називання нового предмета, нового явища, поняття тощо (маркетинг, тендер, пейджер, макдоналдз, памперси, джек-пот, дисплей, оп-арт, сканер, пірсинг, кастинг, супермаркет, імпічмент, хакер, байкер,); - потреба у слові, у називанні для усунення непорозуміння між партнерами (інвестор, дивіденд, дефолт, трейдер, брокер, ф’ючерс, дисконт, менеджер); - потреба у позначенні комунікативно актуального поняття: якщо поняття тор- кається життєво важливих інтересів людей, то і слово, що його позначає, стає загальновживаним (ваучер, рекет, омбудсмен, клон, маркетинг). Із часом комунікативна актуальність поняття може втрачатися і, відповідно, слово виходить із центру мовленнєвого спілкування на периферію (ваучер); - необхідність у розмежуванні змістовно близьких, але все ж різних понять (стиліст – гример, брифінг – прес-конференція, дилер – торговець); - необхідність спеціалізації понять у тій чи іншій сфері (превентивний - попереджувальний , аудитор – бухгалтер-ревізор, метчинг – вирівнювання); - тенденція до заміни словосполучень і описових зворотів однослівними найменуваннями (саміт – зустріч на найвищому рівні; лейбл – товарна етикетка з фірмовим знаком; ремікс – новий варіант, переробка старої мелодії, пісні); - тенденція до закріплення запозичень, які можна об’єднати у певний лексичний ряд, базуючись на їх загальному значенні й повторюваності будь-якого одного структурного елемента (слова з компонентом -мен: шоумен, бізнесмен, клубмен; - наявність у мові-рецепторі усталених термінологічних систем, які обслуговують ту чи іншу галузь (наочним прикладом може слугувати система позначень в електронно-обчислювальній техніці – ця сфера обростає все новими іншомовними, англійськими за походженням, номінаціями (сканер, принтер, Інтернет, ноут-бук, курсор, ксерокс, плотер, веб-сайт, веб-дизайн, байт); - потреба в нових номінаціях як данина моді, престижності, підвищенню власного авторитету в очах оточення (грумінг, фриндж). Зовнішні причини запозичення вступають у взаємодію з мовними причинами, створюючи набір екстралінвальних і лінгвальних причин, які сприяють запозиченню слів із однієї мови в іншу. За значущістю ці причини різні: серед них є причини облігаторні і факультативні. Наприклад, облігаторною для досліджуваного періоду є така причина, як наявність культурних і творчих зв’язків окремих регіонів або міст різних країн, а форми цих зв’язків - факультативні (туристичні подорожі, фестивалі, ярмарки тощо). Екстралінгвальні причини запозичення формують певні лінгвальні тенденції. Екстралінгвальні і лінгвальні причини пов’язані нерозривно, причому в деяких випадках екстралінгвальні причини запозичення можна вважати екстралінгвальною ознакою запозичення. Такою ознакою, наприклад, є комунікативна актуальність поняття, що лежить в основі значення запозиченого слова й пов’язана з актуальністю самого об’єкта номінації. У другому підрозділі „Етапи і ступені адаптації англіцизмів (їх диференційні ознаки)” запропоновано класифікацію ознак асимільованості іншомовного запозичення в українській мові, основану на поділі усього процесу адаптації на три етапи: початковий, поглиблений і етап повного освоєння іншомовного слова. Кожен етап характеризується певним переліком диференційних ознак запозиченого слова. Ознаки ці стосуються всіх рівнів мов- ної системи, а саме: 1) фонетичного, у тому числі графіки й орфографії; 2) лексико-семантичного; 3) морфологічного, у тому числі й словотвору; 1) коливання у сприйнятті структури іншомовного слова; 2) зміна морфемної членованості іншомовних слів у мові-рецепторі, опрощення (busіness-бізнес, detention – детеншен): а) утворення одного слова зі словосполучення (lease holder – лізгольдер, б) більший ступінь злиття компонентів складного слова, що пишеться у мові-джерелі через дефіс (over-boat – овербот, over-draft – овердрафт, 3) утворення нового слова в результаті переходу із однієї частини мови в іншу без використання словотвірних афіксів (конверсія, субстантивація) (off-shore (прикм.) - офшор (ім.)). Поглиблений етап освоєння запозиченого слова передбачає: 1) виділення однакових компонентів у групах запозичених слів, об’єднаних схожістю кінцевих елементів, – іменники на -ер, -ор, -мент, -инг, (-iнг), -нес, -лес (демпінг, лізинг, маркетинг, моніторинг); 2) подальший розвиток кінцевих компонентів у ролі нових суфіксоїдів, подекуди суфіксів, іншомовних слів в українській мові (фітнес, топлес). Етап повного освоєння запозиченого слова передбачає: 1) стабілізацію структури запозиченого слова на морфемному рівні й при словотворенні; 2) участь запозичених слів у процесі словотворення через посередництво продуктивних суфіксів української мови: для прикметників – -ськ-, -ов-, -н-; для іменників – -ство, -к, (спонсорський, спонсорство, кілерство, кілерський, тинейджерка, тинейджерський, бізнесменка, бізнесменський, демпінговий); для дієслів – -увати (спонсорувати); 3) утворення складних слів на основі англомовних слів та лексики мови-рецептора або ж раніше запозичених слів (лізингодавець, іміджмейкер, кліпмейкер); закріплення правописної форми складних слів (mon-модель, холдинг-компанія, хіт-парад, інтернет-клуб, серіал-шоу, спаринг-партнер). У такий же спосіб розроблено диференційні ознаки трьох етапів адаптації іншомовних слів на фонетичному, графічному, орфографічному, словотвірному, лексико-семантичному, синтаксичному, комунікативному рівнях мовної системи. Кожному етапу освоєння іншомовного слова відповідає певний ступінь адаптації: для початкового етапу він низький, для поглибленого етапу – середній, а для етапу повного освоєння – найвищий. Якщо ж у слові наявні всі диференційні ознаки одного етапу і деякі ознаки другого етапу, має місце явище синкретичного характеру. Наявність таких явищ закономірна й зумовлена континуальним характером мови в цілому. Для позначення цих випадків вико- ристовуємо такі терміни: ступінь нижчий за середній і ступінь вищий за середній. Іншомовні слова, які характеризуються середнім, вищим за середній і найвищим ступенем освоєння, мають перспективи для закріплення у мові й можуть бути доцільними запозиченнями. Визначивши екстралінгвальні та лінгвальні причини запозичення на сучасному етапі, встановивши диференційні ознаки освоєння іншомовного слова на кожному з мовних рівнів для кожного етапу запозичення, можна констатувати, що чим більше аргументованих мовних і позамовних причин, які викликали появу даного слова у мові-рецепторі, і чим більше диференційних ознак поглибленого етапу та етапу повного освоєння має іншомовне слово, тим вищий ступінь освоєння його у мові й, зрештою, доцільніше його запозичення. Цей висновок може бути скоригований із урахуванням ступеня спеціалізованості конкретної лексичної одиниці. Практичне використання запропонованого принципу визначення ступеня адаптації іншомовних слів на основі їх лінгвальних диференційних ознак здійснене на матеріалі низки англіцизмів кінця ХХ - початку ХХІ ст., вилучених із мови преси, подається у третьому підрозділі „Визначення ступеня адаптації англіцизмів кінця ХХ - початку ХХІ ст. (на матеріалі словників і преси)”. Для визначення ступеня адаптації англіцизмів кінця ХХ - початку ХХІ ст. було проведено дослідження за трьома напрямками: 1) вибірка іншомовних слів, які з’явилися в україномовній пресі у кінці ХХ - на початку ХХІ ст.; 2) аналіз відображення цих лексем у сучасних словниках іншомовних слів та у тлумачних словниках кінця ХХ - початку ХХІ ст.; 3) аналіз уживання нових іншомовних слів у мовленні реальних носіїв мови ( на основі анкетування студентів). Період для вивчення англіцизмів було обрано невипадково. Нас цікавило, як змінився лексичний склад мови у роки радикального повороту в політичному, економічному, культурному й соціальному житті нашого суспільства. Аналіз частотності вживання новітніх запозичень із англійської мови в україномовній пресі показує, що найбільш уживаними виявились англіцизми, запозичені для характеристики нових економічних відносин: бізнес, бізнесмен, дилер, менеджер, офіс, офшор, лізинг, рієлтер, менеджмент, маркетинг, бартер; англіцизми, які вживаються у сфері політичного життя: брифінг, лобі, саміт, імпічмент, а також слова, які належать до різних сфер діяльності: спонсор, рейтинг, продюсер, моніторинг, тинейджер, кілер, іміджмейкер, комп`ютер, Інтернет, сканер, файл, байт. Найчастотніші: бізнес, бізнесмен, офіс, дилер, менеджер, комп’ютер, Інтернет, брифінг, спонсор, рейтинг. Більшість нових іншомовних слів, які були виявлені завдяки вибірці з украї-номовної преси, зафіксовано у словниках останніх років. Але цей факт ще не го-ворить про повне закріплення слів в українському мовленні. Це свідчення того, що слово з’явилося в українській мові, доволі часто вживається у писемному мовленні, звучить із екранів телевізорів, а отже, може бути зафіксоване у слов-никах. Але тільки після детального вивчення таких лексем, з’ясування доціль-ності чи недоцільності їх запозичення, вони можуть бути подані у тлумачних словниках української мови у всій різноманітності їх значень і зв’язків. Наступний етап нашої роботи полягає у детальному аналізі окремих лексич- них запозичень, зафіксованих і ще не зафіксованих сучасними словниками української мови, для того щоб з’ясувати ступінь освоєння у мові і мовленні частотних слів (узято слова, вилучені з газетних статей), а потім зробити висновок про перспективність їх уходження в українську мову. Для розв’язання цієї проблеми аналізуємо слово за такою схемою: Із періодичної преси нами було вилучено близько 650 новітніх англіцизмів, список яких подано у додатку І (Словопокажчик англіцизмів, вилучених із преси кінця ХХ – початку ХХІ ст.). Для детального аналізу, як уже було сказано, узято найбільш уживані англіцизми. По-перше, це слова, які активно використовуються у сфері нових економічних (ринкових) відносин та вийшли за межі економічного термінологічного поля й часто зустрічаються у газетних статтях, у повсякденному усному мовленні: бізнес, бізнесмен, маркетинг, офіс, дилер, лізинг, рієлтер, офшор. По-друге, це англіцизми, які належать до сфери політики: брифінг, саміт. Це також слова, які вийшли за межі наукових термінів: моніторинг, Інтернет, і ті, які відображають різноманітні сфери повсякденного життя: тинейджер, кілер, фриндж. Подані англіцизми можуть бути умовно поділені на дві групі: 1) слова, які раніше вживалися в українській мові як екзотизми; 2) нові слова, які з`явилися в українській мові протягом останнього десятиріччя й тільки входять до її системи. У роботі ми розглядаємо слова-екзотизми, що існували в українській мові протягом 10–30 років як найменування західних реалій, які, у зв’язку із запозиченням цих реалій, зараз претендують на закріплення в українській мові вже як іншомовні запозичення. Як приклад аналізуємо слово офіс, яке вперше зафіксоване у У перекладі з англійської офіс (англ. оffice) означає: 1) служба, посада; ______________________________________________________________________ 1СІС – Словник іншомовних слів / За ред. О.С. Мельничука. – К., Гол. Ред. УРЕ, 1974. 2АУУАС – Англо-український, українсько-англійський словник / За редакцією Ю.О.Жлуктенка. – К., 1998.
контора, канцелярія якої-небудь фірми, підприємства” [ВТССУМ1], причому слова контора і канцелярія є його синонімами. Унаслідок процесу запозичення відбувається семантичний перерозподіл значення. Українською мовою запозичується тільки один лексико-семантичний варіант англійського етимона: “У неофіційній обстановці, за “круглим столом” та кавою в новому затишному офісі Луганського земляцтва керівники земляцтв обмінювалися досвідом, ділилися своїми успіхами, шукали нові шляхи співробітництва” (“Урядовий кур`єр”, 2000р., №173, с. 8). Мабуть, найближчим синонімом слова офіс є лексема контора, яке має значення «адміністративно-канцелярський відділ підприємства, закладу, установи чи окрема установа з господарськими, фінансовими й т. ін. функціями; примі-щення, де перебуває такий відділ або установа» [ВТССУМ]. Але ці слова на су-часному етапі розвитку суспільства мають різні сфери вживання. Ми спосте-рігаємо необхідність розмежовувати змістовно близькі, але не тотожні поняття (конкретизація власного поняття), а також необхідність спеціалізації поняття. Так, англіцизм офіс служить назвою для робочих приміщень комерційних фірм, закладів, нових компаній. Лексема контора позначає робочі приміщення у державному секторі. Винятком є словосполучення брокерська контора. Крім того, слово контора може вживатися з негативно оціночним значенням. Синонім канцелярія, що позначає “відділ установи, який веде діловодство” [ВТССУМ], порівняно зі словом офіс має вужче значення. А лексема заклад має значення “установа з певним штатом службовців і адміністрацією, що працюють у якій-небудь галузі освіти, науки, культури й т. ін.” [ВТССУМ], що значно ширше за значення слова офіс. Слова офіс, канцелярія, заклад співіснують у мові як синоніми. У фонетико-графічному відношенні слово офіс передано транскрипційним способом; функціонує варіант написання з однією літерою “ф”, що є нормою для української мови (в англійській мові слово оffice пишеться з подвійною “f”). Ознакою іншомовності є наявність звука [ф] у корені слова. У цьому й інших словах іншомовний характер звука [ф] слід ураховувати лише з позиції історії слова, а не з позиції оцінки його в сучасній українській мові. Тому вважаємо, що з фонетичного погляду слова з цим компонентом можна вважати цілком освоєними (навряд чи можуть вони підлягати яким-небудь змінам). У морфологічному відношенні лексична одиниця офіс запозичується як іменник і набуває всіх ознак цієї частини мови, характерних для мови-рецептора. До того ж основа слова офіс є похідною, що сприяє утворенню нових (похідних) слів, зокрема прикметника офісний: “У магазині – широкий асортимент товарів для учнів і вчителів, шкільного, офісного приладдя, підручників, навчально-мето-дичної літератури” (“Урядовий кур’єр”, 2000р., №136, с.4). Можна сказати, що англіцизм офіс у цілому перебуває на етапі повної адаптації, практично освоєний на всіх рівнях мовної системи, має увесь перелік ознак, необхідних для закріплен-ня його у мові й характеризується вищим за середній ступенем адаптації, що дає ______________________________________________________________________ 1ВТССУМ - Великий тлумачний словник сучасної української мови / Укладач і головний редактор В.Т.Бусел. - К.; Ірпінь, 2001.
можливість зробити висновок про доцільність цього запозичення. Таким же чином проаналізовано й інші високочастотні у мові преси кінця ХХ - початку ХХІ ст. англіцизми. Результати їх аналізу за ступенями адаптації на різних рівнях мовної системи подано у зведеній таблиці.
Фрагмент зведеної таблиці ступенів адаптації англіцизмів
Ці результати дозволили зробити такі висновки: процес освоєння іншомовного запозичення на різних рівнях мовної системи проходить переважно нерівномірно: порівняно невелика кількість слів освоюється рівномірно, тобто характеризується одним і тим же ступенем адаптації на всіх рівнях мовної системи. Є підстави для висновку про те, що найлегше й найшвидше слово освоюється у граматичному та словотвірному відношенні, але це потребує подальших досліджень. Вважається, що включення іншомовного запозичення до словника української мови є ознакою його закріплення у мові, що сприймається зазвичай як свідчення повного освоєння цього запозичення. Але проведений аналіз лінгвальних ознак низки англіцизмів, уключених до ВТССУМ, показує, що деякі з них не досягли навіть середнього ступеня лінвальної адаптації (тинейджер, рієлтер). Високого ступеня адаптації за всіма лінгвальними параметрами досягли слова офіс, кілер, бартер.
У четвертому підрозділі „Результати експериментальної перевірки освоєних деяких англіцизмів пересічними носіями мови” з метою виявлення реального ступеня адаптації іншомовних слів у мові було проведено лінгвістич-ний експеримент. Його проведення було здійснено на основі принципів і методів психолінгвальних експериментів, розроблених у працях вітчизняних та зарубіжних учених (Н. Бутенко, Б. Ажнюк, Л. Масенко, Г. Залізняк, Ч. Осгуд, А. Клименко, А. Залевська, Ю. Караулов). При цьому було враховано якісний і кількісний склад респондентів, спосіб і форму його проведення (опитування у формі анкетування). |