Каталог / ЮРИДИЧЕСКИЕ НАУКИ / Гражданское право; предпринимательское право; семейное право
скачать файл: ![](/design/img/wordl.gif)
- Название:
- ВИЗНАННЯ ПРАВА ВЛАСНОСТІ НА РЕКОНСТРУЙОВАНЕ НЕРУХОМЕ МАЙНО ТА ОСОБЛИВОСТІ СУДОВОГО РОЗГЛЯДУ СПРАВ ЦІЄЇ КАТЕГОРІЇ
- ВУЗ:
- Науково-дослідний інститут приватного права і підприємництва Академії правових наук України
- Краткое описание:
- НАЦІОНАЛЬНА АКАДЕМІЯ ПРАВОВИХ НАУК УКРАЇНИ
НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ІНСТИТУТ
ПРИВАТНОГО ПРАВА І ПІДПРИЄМНИЦТВА
На правах рукопису
ХОЛОД ВІКТОРІЯ ВОЛОДИМИРІВНА
УДК 347.232 + 347.91
ВИЗНАННЯ ПРАВА ВЛАСНОСТІ НА РЕКОНСТРУЙОВАНЕ НЕРУХОМЕ МАЙНО ТА ОСОБЛИВОСТІ СУДОВОГО РОЗГЛЯДУ СПРАВ ЦІЄЇ КАТЕГОРІЇ
Спеціальність: 12.00.03 – цивільне право і цивільний процес;
сімейне право; міжнародне приватне право
Дисертація на здобуття наукового ступеня
кандидата юридичних наук
Науковий керівник:
Резніченко Семен Васильович,
кандидат юридичних наук, професор
Київ – 2012
ЗМІСТ
ПЕРЕЛІК УМОВНИХ СКОРОЧЕНЬ 3
ВСТУП 4
РОЗДІЛ 1 ЗАГАЛЬНІ ЗАСАДИ НАБУТТЯ ПРАВА ВЛАСНОСТІ НА НЕРУХОМЕ МАЙНО 13
1.1. Підстави набуття права власності на нерухоме майно 13
1.2. Момент виникнення права власності на нерухоме майно 32
1.3. Визнання права власності на нерухоме майно у судовому порядку 48
Висновки до розділу 1. 61
РОЗДІЛ 2 ПРАВОВИЙ РЕЖИМ РЕКОНСТРУЙОВАНОГО НЕРУХОМОГО МАЙНА ЗА ЦИВІЛЬНИМ ПРАВОМ УКРАЇНИ 64
2.1. Визначення понять новостворене та реконструйоване нерухоме майно, їх співвідношення 64
2.2. Виникнення права власності на реконструйоване нерухоме майно 82
2.3. Правовий режим нерухомого майна, реконструйованого з порушенням вимог закону 103
Висновки до розділу 2. 121
РОЗДІЛ 3 ОСОБЛИВОСТІ СУДОВОГО РОЗГЛЯДУ СПРАВ, ПОВ’ЯЗАНИХ З ВИЗНАННЯМ ПРАВА ВЛАСНОСТІ НА РЕКОНСТРУЙОВАНЕ НЕРУХОМЕ МАЙНО 126
3.1. Формування судової практики розгляду справ про визнання права власності на реконструйоване нерухоме майно 126
3.2. Юрисдикція судів у справах про визнання права власності на реконструйоване нерухоме майно 145
3.3. Учасники судового розгляду справ про визнання права власності на реконструйоване нерухоме майно 155
3.4. Рішення суду про визнання права власності на реконструйоване нерухоме майно 166
Висновки до розділу 3. 186
ВИСНОВКИ 191
СПИСОК ВИКОРИСТАНИХ ДЖЕРЕЛ 196
ДОДАТОК А 242
ДОДАТОК Б 244
ДОДАТОК В 254
ПЕРЕЛІК УМОВНИХ СКОРОЧЕНЬ
ЦК – Цивільний кодекс України
ЦК УРСР – Цивільний кодекс Української РСР
ЦК РФ – Цивільний кодекс Російської федерації
ЖК – Житловий кодекс Української РСР
ЗК – Земельний кодекс України
ЦПК – Цивільний процесуальний кодекс України
КАС – Кодекс адміністративного судочинства України
Конвенція – Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод
ДБН – державні будівельні норми
АРК – Автономна Республіка Крим
ВСУ – Верховний Суд України
ВССУ – Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ
ВГСУ – Вищий господарський суд України
КМУ – Кабінет Міністрів України
Інспекція ДАБК – Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю
БТІ – Бюро технічної інвентаризації
ВСТУП
Актуальність теми. Протягом тривалого часу проблематика права власності на нерухоме майно не розглядалась як ключова у здійсненні реформування правової системи України та системи українського законодавства, та й нині, певною мірою, залишається невирішеною.
ЦК України містить розширений перелік підстав набуття права власності на нерухоме майно, серед яких вагоме місце посідає його створення шляхом будівництва. Відповідно до положень містобудівного законодавства, будівництво охоплює і реконструкцію, проте остання не розглядається законодавцем як одна з підстав набуття права власності. Водночас практика визнання права власності на реконструйоване нерухоме майно в судовому порядку є усталеною.
Тривалий час порядок будівництва взагалі, та реконструкції зокрема, характеризувався очевидним перевищенням допустимого обсягу дозвільно-погоджувальних процедур, індивідуальних адміністративних актів як засобів правового регулювання. Так, рейтинговим дослідженням Міжнародної фінансової корпорації «Ведення бізнесу» було встановлено, що за показником «дозвільна система у будівництві» Україна посіла 181 місце серед 183 країн, а процедура отримання дозвільних документів у середньому триває 476 днів.
Наявний режим «адміністративних бар’єрів» створив сприятливий фундамент для ігнорування чинного законодавства та пошуку шляхів його обходу, зокрема вдавання осіб до проведення реконструкції з порушенням вимог закону з подальшим зверненням до суду з метою її легалізації. Відсутність теоретично обґрунтованої моделі визнання права власності на такі об’єкти призвела до формування судової практики «стихійно», що за відсутності спеціальних роз’яснень вищих судових інстанцій негативно відображається на її єдності.
Актуальність обраної теми зумовлюється ще й тим, що сьогодні не існує жодного нормативно-правового акта, котрий би чітко визначав правовий режим реконструйованого нерухомого майна, в тому числі здійсненого з порушенням вимог закону, чіткі критерії віднесення нерухомого майна до реконструйованого, умови набуття права власності на нього, відмінність понять «нове будівництво», «реконструкція», «перепланування», «переобладнання», «капітальний ремонт», «перебудова» та безпосередньо порядок проведення реконструкції.
Такий стан речей потребує визначення відповідності чинного законодавства України потребам правозастосовної практики. Водночас варто звернути увагу на відсутність висвітлення зазначеної проблематики у вітчизняній правовій літературі, що також вплинуло на вибір теми дослідження та її розгляд у взаємозв’язку судової практики та юридичної теорії.
Науково-теоретичною базою дослідження є наукові праці вітчизняних і зарубіжних цивілістів, процесуалістів, фахівців інших галузей правової науки, таких як: В. А. Алексєєв, А. Я. Бєленька, В. Т. Бутнєєв, Є. В. Васьковський, А. В. Венедиктов, А. П. Вершинін, В. В. Вітрянський, О. В. Воронова, М. К. Галянтич, А. Х. Гольмстен, Б. М. Гонгало, В. М. Гордон, В. П. Грибанов, С. П. Гришаєв, М. А. Гурвіч, В. І. Данилін, І. О. Дзера, О. В. Демченко, А. А. Добровольський, А. І. Дрішлюк, Н. Б. Зейдер, С. О. Зубков, О. С. Іоффе, А. А. Єрошенко, Л. А. Кассо, О. А. Кіндєєва, Н. І. Коваленко, А. Н. Кожухар, О. М. Козир, Є. Б. Козлова, В. В. Комаров, М. М. Кузнєцова, В. О. Лапач, Л. Г. Лічман, В. І. Луконіна, М. С. Малеїн, М. Г. Масевич, Д. І. Мейєр, М. Пагенштехер, М. Г. Піскунова, К. П. Побєдоносцев, Й. О. Покровський, М. М. Попович, Л. В. Пуляєвська, Є. Г. Пушкар, С. І. Реутов, В. О. Рясенцев, В. М. Семенов, В. І. Синайський, К. І. Скловський, І. А. Спасибо, І. В. Спасибо-Фатєєва, С. А. Степанов, Є. А. Суханов, Ю. К. Толстой, М. К. Треушнікова, А. Троллер, А. М. Турубінер, І. Я. Фойницький, Є. О. Харитонов, П. П. Цитович, Б. Б. Черепахін, Д. М. Чечот, В. В. Чубаров, Я. М. Шевченко, Г. Ф. Шершеневич, Р. Б. Шишка, Л. В. Щеннікова, А. Г. Ярема та ін.
Зв’язок роботи з науковими програмами, планами, темами. Дисертація виконана на кафедрі цивільного права та процесу Одеського державного університету внутрішніх справ відповідно до пріоритетних напрямів наукового забезпечення діяльності ОВС України на період 2010–2014 рр., затверджених наказом МВС України від 29.07.2010 р. № 347, плану науково-дослідної діяльності Одеського державного університету внутрішніх справ «Роль та місце ОВС у розбудові демократичної правової держави» (номер державної реєстрації 0102V002568), а також у науковому відділі проблем приватного права відповідно до науково-дослідної роботи Науково-дослідного інституту приватного права і підприємництва НАПрН України на тему «Проблеми здійснення та захисту суб’єктивних цивільних прав» (номер державної реєстрації 0108U000494).
Мета і задачі дослідження. Метою дисертації є з’ясування особливостей правового регулювання реконструкції нерухомого майна, визнання права власності на нього і правозастосовної практики розгляду та вирішення цивільних справ за позовами про визнання права власності на реконструйоване нерухоме майно судами загальної юрисдикції на підставі норм матеріального і процесуального права, а також розробка пропозицій, спрямованих на вдосконалення законодавства України та практики його застосування.
Для досягнення поставленої мети були сформульовані та вирішувалися такі задачі:
- з’ясувати підстави набуття, момент виникнення й особливості визнання права власності на нерухоме майно в судовому порядку;
- визначити поняття реконструкції, реконструйованого майна;
- встановити правовий режим реконструйованого нерухомого майна за цивільним правом України;
- виявити особливості визнання права власності на нерухоме майно, реконструйоване з порушенням вимог закону;
- вивчити судову практику розгляду справ про визнання права власності на реконструйоване нерухоме майно;
- дослідити юрисдикцію справ про визнання права власності на реконструйоване нерухоме майно;
- розкрити особливості судового розгляду справ, пов’язаних з визнанням права власності на реконструйоване нерухоме майно;
- визначити правовий статус учасників судового розгляду справ про визнання права власності на реконструйоване нерухоме майно;
- розробити пропозиції щодо вдосконалення чинного законодавства України, що регламентує процедури оформлення права власності на реконструйоване нерухоме майно в позасудовому порядку, а також щодо визнання цього права в межах цивільного судочинства.
Об’єктом дослідження є правовідносини, що виникають при визнанні права власності на реконструйоване нерухоме майно.
Предметом дослідження є визнання права власності на реконструйоване нерухоме майно в судовому порядку.
Методи дослідження. Методологічною основою дослідження є діалектичний метод із системно-функціональним підходом до аналізу досліджуваних явищ. Це дало можливість проаналізувати правовий режим реконструйованого нерухомого майна, в тому числі здійсненого з порушенням вимог закону, та встановити особливості судового розгляду справ цієї категорії (підрозділи 1.3, 2.1, 2.2, 2.3, 3.2, 3.3, 3.4). У межах зазначеного методологічного підходу використано також формально-логічний і статистичний методи, за допомогою яких досліджувалося законодавство та практика його застосування (підрозділи 1.1, 1.2, 2.2, 3.1); частково – історичний метод, який дозволив дослідити специфіку регулювання деяких питань будівництва в динаміці їхнього розвитку (підрозділи 2.1, 2.2, 3.4); метод порівняльного аналізу, за допомогою якого порівнювалося правове регулювання порядку проведення реконструкції нерухомого майна до та після проведення будівельної реформи (підрозділи 2.2, 2.3). За допомогою методу документального аналізу досліджувалася судова практика, визначалися проблеми кваліфікації права на реконструйоване нерухоме майно (підрозділи 1.2, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4).
Наукова новизна одержаних результатів конкретизується в таких найважливіших положеннях, висновках і пропозиціях.
Уперше:
1) розроблено поняття реконструйованого майна як нерухомого майна (житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно чи його частина), яке є об’єктом права власності, що внаслідок проведення комплексу будівельних робіт і організаційно-технічних заходів її власником зазнало технічних змін (будівельний об’єм, загальна площа, корисна площа, житлова площа тощо);
2) доведено, що реконструкція, проведена як в установленому законом порядку, так і з його порушенням, не призводить до знищення попереднього об’єкта нерухомості та виникнення нового. Визначено, що реконструйований об’єкт нерухомості продовжує юридично існувати у такій самій якості, як і до реконструкції, однак зі зміненими технічними характеристиками;
3) встановлено, що право власності на реконструйований об’єкт нерухомості не припиняється, проте цивільно-правові наслідки реконструкції об’єкта нерухомості, проведеної з порушенням вимог закону, зумовлюють необхідність звернення до компетентних органів для оформлення проведеної реконструкції в установленому законом порядку;
4) встановлено, що подання позову про визнання права власності на реконструйоване нерухоме майно спрямоване на усунення невизначеності щодо юридичної долі такого майна. Рішенням суду підтверджується право власності особи на реконструйоване нерухоме майно, що базується на юридичній констатації факту проведення будівельних робіт як реконструкції;
5) доведена неприйнятність кваліфікації нерухомого майна, реконструкція якого відбувалася з порушенням вимог закону, як сукупності будівельних матеріалів;
6) обґрунтовано, що об’єктом визнання права власності в судовому порядку може бути лише реконструйоване нерухоме майно цілком, а не окрема його частина, яка була створена внаслідок такої реконструкції;
7) доведено, що в разі зміни функціонального призначення збудованого об’єкта водночас зі зміною його технічних характеристик, таке будівництво потрібно визнати новим, а створений об’єкт – самостійним об’єктом права власності щодо вже наявного.
Удосконалено:
8) поняття реконструкції, яка розуміється як цілеспрямовані дії особи щодо перетворення належного їй житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна чи його частини шляхом проведення комплексу будівельних робіт і організаційно-технічних заходів, унаслідок чого змінюються його технічні характеристики (будівельний об’єм, загальна площа, корисна площа, житлова площа тощо), що не призводить до припинення права власності на таке нерухоме майно;
9) положення про те, що визнання права власності як спосіб захисту цивільних прав застосовується судом для констатації вже наявного права;
10) тезу про те, що реконструкція, проведена без повідомлення про початок будівельних робіт або без реєстрації декларації про початок будівельних робіт, згідно з чинним законодавством, за своїми цивільно-правовими наслідками прирівнюється до самочинного будівництва (ст. 376 ЦК України), проте положення ч. 3 ст. 376 ЦК України не підлягає застосуванню до випадків здійснення реконструкції з порушенням установленого законом порядку.
Набуло подальшого розвитку:
11) визначення осіб, які беруть участь у розгляді справ про визнання права власності на нерухоме майно, реконструйоване з порушенням вимог закону: позивачем у таких справах є особа, яка безпосередньо здійснила таке будівництво, її спадкоємець або особа, на земельній ділянці якої збудоване таке нерухоме майно; належним відповідачем – сільська, селищна, міська рада, яка є власником землі, та відповідний орган державної влади чи місцевого самоврядування; третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, – будь-які фізичні та юридичні особи, чиї права були порушені внаслідок проведення реконструкції;
12) позиція про те, що державна реєстрація не належить до ознак нерухомості, тому її наявність або відсутність не змінює статусу об’єкта як нерухомого, якщо він відповідає ознакам встановленим ст. 181 ЦК України. Відповідно, необхідності у встановленні юридичного критерію для кваліфікації об’єкта як нерухомого немає.
Практичне значення одержаних результатів дослідження полягає в тому, що сформульовані в дисертації висновки можуть бути використані у:
науковій діяльності – для подальшої розробки відповідної проблематики в теорії цивільного та цивільно-процесуального права;
правотворчості – для вдосконалення ЦК України, законодавства з питань будівництва;
правозастосовній діяльності – з метою забезпечення єдності розуміння, правильного й однакового застосування норм чинного законодавства з питань визнання права власності на реконструйоване нерухоме майно, вироблення відповідних роз’яснень практики розгляду справ зазначеної категорії Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ;
навчальному процесі – для підготовки відповідних розділів підручників і навчальних посібників, при викладанні навчальних дисциплін «Цивільне право», «Цивільний процес», «Правове регулювання відносин власності», «Розгляд окремих категорій цивільних справ у судах».
Певні висновки, наведені в дослідженні, були використані при підготовці: «Аналізу практики перегляду апеляційним судом Одеської області судових рішень у справах, пов’язаних із самочинним будівництвом», пропозицій до проекту Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України» та пропозицій до проекту Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства, що регулює самочинне будівництво» (Акт впровадження від 05.04.2012 р. – Додаток В).
Особистий внесок здобувача. Дисертація є самостійним науковим дослідженням. Сформульовані теоретичні положення та висновки ґрунтуються на аналізі наукових праць, нормативно-правових актів і матеріалів судової практики. Внесок здобувача до наукових праць, опублікованих у співавторстві, полягає в обґрунтуванні та розкритті теоретико-правових положень, належних до предмета дослідження. Так, у навчальному посібнику «Відшкодування моральної та матеріальної шкоди» у співавторстві з М. К. Галянтичем підготовлено С. 449–501, одноособово автором написано § 3 теми 12 з відповідними додатками; в підручнику «Цивільний процес України» у співавторстві з А. І. Дрішлюком підготовлено С. 181–191 і С. 377–388, внеском автора є розгляд особливостей розгляду справ у порядку окремого провадження; в науковій статті «Визнання права власності на об’єкти самочинного будівництва (постановка проблеми)» у співавторстві з А. І. Дрішлюком одноособово автору належить характеристика й аналіз практичних проблем, пов’язаних зі здійсненням реконструкції з порушенням вимог закону.
Апробація результатів дисертації. Положення дисертації обговорювалися на спільних засіданнях кафедри цивільного права та процесу Одеського державного університету внутрішніх справ та відділу проблем приватного права Науково-дослідного інституту приватного права і підприємництва НАПрН України. Основні теоретичні положення, висновки та пропозиції, що містяться в дисертації, оприлюднені на науково-практичних конференціях, семінарах, круглих столах, зокрема:
Міжнародній науковій конференції «Шості осінні юридичні читання. Актуальні проблеми юридичної науки» (м. Хмельницький, 2007 р.);
Міжнародній науково-практичній конференції «Треті Прибузькі юридичні читання» (м. Миколаїв, 2007 р.);
Міжнародній науково-практичній конференції «Забезпечення реалізації прав людини» (м. Тернопіль, 2007 р.);
Науково-практичному столі «Проблеми здійснення та захисту особистих немайнових прав фізичної особи в умовах євроінтеграції» (м. Хмельницький, 2007 р.);
Науково-практичному семінарі «Проблеми формування та реалізації державної житлової політики» (м. Київ, 2008 р.);
Міжнародній науково-практичній конференції «Роль та місце ОВС у розбудові демократичної правової держави» (м. Одеса, 2009 р.);
Міжнародній науково-практичній конференції «Методологія приватного права: сучасний стан та перспективи розвитку» (м. Київ, 2009 р.);
Міжнародній науковій конференції, присвяченій пам’яті Ю. С. Червоного «Актуальні проблеми цивільного права та процесу» (м. Одеса, 2010 р.);
ІІ Міжнародній науково-практичній конференції «Роль та місце ОВС у розбудові демократичної правової держави» (м. Одеса, 2010 р.);
Міжнародній науковій конференції «Актуальні проблеми цивільного, сімейного та міжнародного приватного права, «Матвєєвські цивілістичні читання» (м. Київ, 2010 р.);
Міжнародній науковій конференції «Десяті осінні юридичні читання. Актуальні проблеми юридичної науки» (м. Хмельницький, 2011 р.);
Міжнародній науково-практичній конференції «VIІ Прибузькі юридичні читання «Людина і Закон»: публічно-правовий вимір» (м. Миколаїв, 2011 р.);
Міжнародній науково-практичній конференції «Роль права та закону у сучасному світі» (м. Київ, 2011 р.).
Публікації. Основні теоретичні положення та результати дослідження викладено в 26 наукових публікаціях, зокрема в 1 навчальному посібнику, 1 підручнику, 3 науково-практичних коментарях до чинного законодавства, 7 наукових статтях, серед яких 6 опубліковані у фахових для юридичних наук виданнях, у 14 тезах доповідей на науково-практичних конференціях.
- Список литературы:
- ВИСНОВКИ
У дисертації наведено теоретичне узагальнення та нове вирішення наукових задач, що полягає в дослідженні правового регулювання відносин, які виникають при здійсненні реконструкції нерухомого майна, в тому числі здійсненої з порушенням вимог закону. За результатами проведеного дослідження викладено найбільш важливі науково-теоретичні та практичні узагальнення й положення, основними серед яких є такі:
1. У процесі проведення реконструкції змінюються технічні характеристики вже наявної нерухомої речі, що не приводить до появи нової, тому положення ст. 332 ЦК щодо набуття права власності на перероблену річ не регулює випадки здійснення реконструкції речі нерухомої. Правовими наслідками одночасної зміни функціонального призначення та технічних характеристик нерухомої речі є припинення права на попередню нерухому річ унаслідок її знищення (ст. 346 ЦК) і набуття права на нову (ст. 331 ЦК).
2. Правовий режим майна, створеного (реконструйованого) з порушенням вимог закону, визначається за правилами, чинними на момент його створення (реконструкції). Прийняття в подальшому нормативних актів (зміна процедур) не може погіршувати становище його власника (володільця). При цьому стан правової невизначеності порушує право людини на мирне володіння своїм майном і вимагає від держави створення відповідних процедурних механізмів та засобів її усунення. Щодо майна, збереженого у встановленому порядку державними органами, він не може тривати невизначено довго, а єдиним способом оформлення права власності на таке майно є судовий порядок.
3. Державна реєстрація за чинним законодавством вживається у двох значеннях. Перше стосується державної реєстрації прав на нерухомість, друге – державної реєстрації правочинів щодо нерухомості. Кожна з них є окремим видом реєстрації.
4. Державна реєстрація не відноситься до ознак нерухомості, однак її відсутність унеможливлює здійснення обігу нерухомості.
5. Проведення реконструкції нерухомого майна вимагає наявності двох дозволів. Перший має цивільно-правову природу та містить як згоду власника нерухомого майна, в якому запланована реконструкція, так і, в окремих випадках, власника (користувача) земельної ділянки, на якій розташоване таке майно. При цьому згода власника нерухомого майна на проведення реконструкції є достатньо умовною, адже полягає власне в його діях, спрямованих на здійснення реконструкції. Другий дозвіл має адміністративно-правову природу та полягає у видачі чи узгодженні відповідної документації органами державної влади або місцевого самоврядування на здійснення реконструкції певного об’єкта нерухомості.
6. Нове будівництво та реконструкція є різними як за своїми технічними характеристиками, так і за правовими наслідками їх здійснення, тому їх ототожнення є помилковим. Відсутність правової норми, що регулює випадки визнання права власності на нерухоме майно, реконструйоване з порушенням вимог закону, змушує долати наявну прогалину в праві за допомогою аналогії – застосування положень ст. 376 ЦК.
7. Питання зміни правового режиму нерухомого майна в результаті реконструкції стосується юридичної констатації власне факту реконструкції нерухомого майна та визначення юридичних наслідків такого факту, тому є питанням права, а не питанням факту.
8. Перепланування, переобладнання є окремими видами ремонтно-будівельних робіт, однак можуть бути елементами реконструкції. Відносини з приводу їх проведення не відносяться до містобудівних й регулюються відповідними нормами цивільного та житлового законодавства, зокрема ст. 383 ЦК, ст.ст.100, 152 ЖК.
9. Об’єктом перепланування чи переобладнання є окреме приміщення, а не об’єкт капітального будівництва в цілому.
10. Капітальний ремонт спрямований на відновлення втрачених властивостей об’єкту нерухомості та їх покращення, може бути елементом перебудови, перепланування чи переобладнання. Капітальний ремонт окремих приміщень об’єкту нерухомості не відноситься до містобудівної діяльності, тому не потребує відповідних погоджень.
12. Визнання права власності на нерухоме майно за рішенням суду, варто розглядати як правостворювальний юридичний факт. Запровадження додаткових процедур, зокрема необхідності прийняття в експлуатацію нерухомого майна, право власності на яке визнано за рішенням суду (п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 р. № 461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів»), є юридичним фактом, наявність якого не може впливати на наявність права.
13. На реалізацію права на судовий захист безпосередньо впливає ефективність і дієвість адміністративних процедур щодо легалізації реконструкції, здійсненої з порушенням вимог закону. З метою запобігання перекладенню тягаря компетенції від суду до адміністративних органів й навпаки, щодо розгляду та вирішення питань визнання права власності на нерухоме майно, реконструйоване з порушенням вимог закону, а також інших спірних питань здійснення реконструкції та її наслідків, пропонується доповнити ЦК статтею 376-1 (див. Додаток А). До внесення відповідних змін або їх несхвалення запропоновано вирішувати питання розмежування компетенції в порядку, встановленому п. 10 Постанови Пленуму ВССУ «Про практику застосування судами законодавства з питань будівництва, здійсненого з порушенням вимог закону» (див. Додаток Б).
14. При розгляді справ за позовами про визнання права власності на нерухоме майно, реконструйоване з порушенням вимог закону, необхідно забезпечувати баланс між конституційним правом фізичної особи на захист її права власності судом (ст. 55 Конституції України) та обов'язком такої особи неухильно дотримуватися законів України, не посягати на права інших осіб (ст. 68 Конституції України).
15. При розгляді справ про визнання права власності на реконструйоване нерухоме майно потрібно зважати на таке:
- у разі встановлення спору про право цивільне, незалежно від суб’єктного складу, за правилами ст. 15 ЦПК він підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства;
- розгляд спорів про визнання права власності на реконструйовані об’єкти нерухомості повинен відбуватися тільки в порядку позовного провадження;
- правом заявити позов про визнання права власності на нерухоме майно реконструйоване з порушенням вимог закону наділена особа, яка безпосередньо здійснила таке будівництво, її спадкоємець або особа, на земельній ділянці якої збудоване таке нерухоме майно;
- належним відповідачем у справах про визнання права власності на нерухоме майно реконструйоване з порушенням вимог закону є сільська, селищна, міська рада, яка є власником землі та відповідний виконавчий комітет органу місцевого самоврядування. У разі, якщо орган місцевого самоврядування делегував відповідні повноваження своєму постійно діючому виконавчому органу, залишивши за собою функцію контролю, то обов’язковим є участь у справі саме спеціального органу;
- суд повинен залучати до участі в справі інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю для подання висновків стосовно дотримання особою, яка здійснила самочинне будівництво, будівельних норм і правил, а також прав третіх осіб, рівно як і надання висновку, а також щодо того, чи є порушення будівельних норм і правил істотним та чи можливе усунення наявних недоліків;
- заявляючи вимогу про визнання права власності на нерухоме майно, реконструйоване з порушенням вимог закону, позивач повинен довести можливість його збереження у реконструйованому стані (відсутність порушень вимог та правил експлуатації об’єкта в реконструйованому стані, відсутність порушень прав інших осіб, загрози їхнім життю та здоров’ю);
- визнання права власності на реконструйоване нерухоме майно повинно відбуватися з дотриманням правил ст. 186 ЦК та недопущенням штучного розриву правової долі головної речі з її приналежністю;
- визнання права власності на нерухоме майно реконструйоване із зайняттям земельної ділянки, що не була відведена для цієї мети можливо за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно;
- положення ст. 376 ЦК, не підлягають застосуванню до тих об’єктів, які за своїми ознаками не відносяться до об’єктів нерухомості (ст. 181 ЦК);
- практика застосування ст. 376 ЦК разом зі ст. 331 ЦК є помилковою;
- право власності на нерухоме майно, реконструйоване з порушенням вимог закону із зайняттям земельної ділянки, не може бути визнано за особою, що не наділена будь-яким речовим правом на земельну ділянку, де здійснено таке будівництво, а також не має оформлених прав цільового використання такої земельної ділянки;
- положення ч. 3, 5 ст. 376 ЦК не регулюють випадки проведення реконструкції нерухомого майна з порушенням вимог закону, однак зазначені положення можуть бути застосовані за аналогією (ст. 8 ЦК).
СПИСОК ВИКОРИСТАНИХ ДЖЕРЕЛ
1. Адміністративна юстиція України: проблеми теорії і практики. Настільна книга судді / За заг. ред. О М. Пасенюка. – К. : Істина, 2007. – 608 с.
2. Аксененок Г. А. Правовой режим земель сельскохозяйственного назначения / Г. А. Аксененок // Сельское хозяйстве и право в СССР и Италии / Беляева З.С. – М., Институт государства и права Академии наук СССР. – 1977. – С. 51-62.
3. Александров Н. Г. Юридическая норма и правоотношение / Н. Г. Александров. – М. : ТАСС, 1947. – 16 с.
4. Алексеев В. А. Недвижимое имущество: государственная регистрация и проблемы правового регулирования / В. А. Алексеев – М. : Волтерс Клувер, 2007. – 504 с.
5. Алексеев В. А. Сделки с недвижимостью. Практ.пособие / В. А. Алексеев – М. : ТК Велби, Изд-во Проспект, 2005. – 224 с.
6. Алексеев С. С. Общие дозволения и общие запреты в советском праве / С. С. Алексеев – М. : Юрид. лит., 1989. – 210 с.
7. Аналіз практики перегляду апеляційним судом Одеської області судових рішень по справам пов’язаним із самочинним будівництвом // Кодифікація Апеляційного суду Одеської області.
8. Бабкин С. А. Основные начала организации оборота недвижимости / С. А. Бабкин – М. : Центр ЮрИнфоР, 2001. – 371 с.
9. Балезин В. П. Правовой режим земель сельских населенных пунктов / В. П. Балезин – М. : Изд-во МГУ, 1972. – 224 с.
10. Бандурка І. В. Приватизація державного житлового фонду - основа функціонування ринкових відносин в Україні / І. В. Бандурка – Х.: Університет внутрішніх справ, 1998. – 57 с.
11. Бартошек М. Римское право. Понятия, термины, определения / М. Бартошек – М. : Юрид. лит., 1986. – 448 с.
12. Беленькая А. Я. Некоторые проблемы правового регулирования застройки / А. Я. Беленькая // Юрист. – 2003. - № 3. - С. 2-5.
13. Беленькая А. Я. Проблемы квалификации права на объект строительства / Автореф. дисс. на получ. науч. степ. канд. юрид. наук : спец. 12.00.03 «Гражданское право и гражданский процесс; семейное право; международное частное право» / А. Я. Беленькая – Краснодар, 2004. – 22 с.
14. Большая советская энциклопедия: в 30 т. / гл. ред. А. М. Прохоров. – 3-е изд. – М. : Проба–Ременсы, 1975. –. – Т. 21. – 1975. – 640 с.
15. Бринцев О. Визнання права як спосіб його захисту в цивільному законодавстві України / О. Бринцев // Вісник академії правових наук України. – 2004. – №1 (36). – С. 80 – 85.
16. Будинки і споруди. Житлові будинк[и. Основні положення : ДБН В.2.2-15-2005. – Офіц. вид. – К. : Держкоммістобудування України, 2005. – 36 с.
17. Васильєв С. В. Цивільний процес: Навчальний посібник. / С. В. Васильєв – X.: ТОВ «Одіссей, 2008. – 480 с.
18. Венедиктов А. В. Гражданско-правовая охрана социалистической собственности / Венедиктов А. В. – М. : Изд-во АН СССР, 1954. – 268 c.
19. Вершинин Л. П. Способы защиты гражданских прав в суде / Л. П. Вершинин – СПб. : Изд-во Санкт-Петербургского ун-та, 1998. – 56 c.
20. Відшкодування моральної та матеріальної шкоди : навч. посіб. / М.К. Галянтич, А.Б. Гриняк, А.І. Дрішлюк, Т.С. Ківалова [та ін.] ; за ред. М.К. Галянтича. - К.: Юрінком Інтер, 2011. – 624 с.
21. Воробьев М. К. Спорные вопросы теории защиты гражданских прав путем их признания / М. К. Воробьев // Материалы научной конференции правоведов. Конференция Новосибирского факультета по итогам научно-исследовательской работы. – Новосибирск, 1969. – С. 35 – 41
22. Воронова О.В. Підстави набуття права власності на житло : автореф. дис. на здобуття наук. ступеня канд. юридич. наук : спец. 12.00.03 «Цивільне право і цивільний процес; сімейне право; міжнародне приватне право» / О.В. Воронова. – К., 2005. – 20 c.
23. Галянтич М. К. Житлове право України: Навч. Посібник / М. К. Галянтич. – К. : Юрінком Інтер, 2007. – 528 c.
24. Галянтич М. К. Коментар статті 100 Житлового кодексу України / М. К. Галянтич // Житловий кодекс України: науково-практичний коментар / За заг. ред. Є. О. Харитонова, Н. Ю. Голубєвої. – Х. : Одіссей, 2009. – С. 212.
25. Гонгало Б. М. Понятие недвижимого имущества / Б. М. Гонгало // Правовое регулирование оборота недвижимого имущества: Сборник научных статей. – Екатеринбург : Институт частного права, 2002. – С. 5-6.
26. Гордон В. М. Иски о признании / Гордон В. М. – Ярославль : Типография губернского правления, 1906. – 376 с.
27. Государственная регистрация прав на недвижимость: теория и практика. Сборник статей / Сост. Киндеева Е. А., Пискунова М. Г. – М. : Ось-89, 2005. – 480 с.
28. Гражданское право : в 2 т. / Отв. ред. проф. Е. А. Суханов. – 2-е изд., перераб. и доп. – М. : Издательство БЕК, 2002. – .– Т. 1: Учебник. – 2002. – 544 с.
29. Гражданское право : в 3 т. / Под ред. Сергеева А. П., Толстого Ю. К. – М. : ПРОСПЕКТ, 2001 – .– Т.1. – 2001. – 632 с.
30. Гражданское право : учебник / под ред. Сергеева А.П., Толстого Ю.К. – Издание третье, переработанное и дополненное. – М. : ПРОСПЕКТ, 1998. – Ч.1 – С.349.
31. Грибанов В. П. Осуществление и защита гражданских прав / В. П. Грибанов – М. : Статут, 2001. - 411 с.
32. Грибанов В. П. Пределы осуществления и защиты гражданских прав / В. П. Грибанов – М. : Изд-во МГУ, 1992. - 178 с.
33. Гришаев С. П. Правовой режим недвижимого имущества / С. П. Гришаев – М. : ООО "Новая правовая культура", 2007 г. – 382 с.
34. Грось Л. А. Единство судебной системы Российской Федерации как важная предпосылка единства и единообразия судебной практики / Л. А. Грось // Концепция развития судебной системы и системы добровольного и принудительного исполнения решений Конституционного Суда РФ, судов общей юрисдикции, арбитражных, третейских судов и Европейского суда по правам человека : междунар. науч-практ. конф., 20—23 апр. 2007 г. : Краснодар. – СПб., 2007. – С. 50—57
35. Гурвич М. А. Право на иск / Гурвич М.А. – М. : АН СССР, 1949. – 216 с.
36. Гурвич М. А. Решение советского суда в исковом производстве / Гурвич М. А. – М. : ВЮЗИ, 1955. – 128 с.
37. Данилин В. И. Юридические факты в советском семейном праве / Данилин В. И., Реутов С. И. - Свердловск, : Изд-во Уральского ун-та, 1989. – 155 с.
38. Демченко О. В. Правовий режим майна в багатоквартирному житловому будинку : дис. на здобуття наук. ступеня канд. юрид. наук : спец. 12.00.03 «Цивільне право і цивільний процес; сімейне право; міжнародне приватне право» / О. В. Демченко – К., 2011. – 217 с
39. Державний класифікатор будівель і споруд : ДК 018-2000. – Офіц. вид. – К. : Держстандарт України, 2000. – 35 с.
40. Державні будівельні норми. Правила визначення вартості проектно-вишукувальних робіт для будівництва, що здійснюється на території України : ДБН Д.1.1-7-2000) // Ціноутворення у будівництві. – 2010. – № 05. – С.5-38
41. Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт : Постанова Кабінету міністрів України, № 466 від 13 квіт. 2011 р. // Офіційний вісник України. – 2011. – № 34. - С. 60-65.
42. Деякі питання надання дозволів на виконання підготовчих і будівельних робіт : Постанова Кабінету Міністрів України № 1104 від 30.09.2009 р. // Офіційний вісник України. – 2009 р. – № 80 (26.10.2009). - С. 22-29
43. Джеров А. Гаржданское право. Общая часть. Книга вторая / А. Джеров – София : Изд. на българската Академия на науките, 1997. – 206 с.
44. Дзера І. О. Цивільно-правові засоби захисту права власності в Україні : дис. на здобуття наук. ступеня канд. юр. наук : спец. 12.00.03 «Цивільне право і цивільний процес; сімейне право; міжнародне приватне право» / І. О. Дзера - К., 2001. - 216 с.
45. Дзера О. В. Цивільне право України : підручник у 2-х кн. / О. В. Дзера, Н. С. Кузнєцова. – К. : Юринком Інтер, 2004 – .– Книга 1. – 2004 – 736 с.
46. Диаковская Н. В. Правовое регулирование государственной регистрации прав на недвижимое имущество и сіделок с ним : диссертация на получение научн. степени кандидат юридических наук : спец. 12.00.03 «Гражданское право и гражданский процесс; семейное право; международное частное право» / Н. В. Диаковская. – М., 2001. – 181 с.
47. Добровольский А. А., Иванова С. А. Основные проблемы исковой защиты права / Добровольский А. А., Иванова С. А. – М. : Издательство Московского университета, 1979. – 160 с.
48. Дрішлюк А. І. Визнання права власності на об’єкти самочинного будівництва (постановка проблеми) / А. І. Дрішлюк, В. В. Литовченко // Південноукраїнський правничий часопис. – 2008. – №1. – С. 65-69
49. Дудченко В. В. Ціннісно-правові аспекти судової влади та правосуддя / В. В. Дудченко // Судовий захист права власності : Матеріали науково-практичної конференції. – Одеса : Юридична література, 2004. – С. 108-114.
50. Дювернуа Н. Л. Чтения по гражданскому праву / Н. Л. Дювернуа – СПб. : Тип. М.М. Стасюлевича, 1902. – 672 с.
51. Европейский Суд по правам человека. Избранные решения: В 2-х т. – М.: Норма, 2000. – Т. 1. – 856 с.
52. Ерошенко А. А. Личная собственность в гражданском праве / Ерошенко А. А. – М. : Юридическая литература, 1973. – 207 с.
53. Європейська хартія місцевого самоврядування // Бюлетень Центру інформації та документації Ради Європи в Україні. – 1997. – № 2. – С. 4-10.
54. Єфіменко Л. В. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Навчально-методичний посібник / [І. І.Завальна, А. М. Дідик, А. О. Лещенко, Д. С. Спєсівцев], голова авт. кол. Л. В. Єфіменко; – Київ: Державна реєстраційна служба України, 2011. – 224 с.
55. Жиделёва А. Ю. Недвижимое имущество как разновидность объектов гражданского права / А. Ю. Жиделёва // Проблемы законности / Відп. ред. В.Я. Тацій. – Харків: Національна юридична Академія України, 2003. – Вип. 61. – С. 79-84
56. Житлове будівництво в Україні: законодавство і судова практика. – К. : Юрінком Інтер, 2003. – 448 с.
57. Житловий кодекс України : науково-практичний коментар / Под ред. док-ра юр. наук, проф. Є. О. Харитонова, канд. юр. наук Н. Ю. Голубєвої – Х. : ТОВ «Одіссей», 2009. – 480 с.
58. Житловий кодекс Української РСР : за станом на 01 лип. 2010 р. [Електронний ресурс]. – Режим доступу до докум. : http://zakon1.rada.gov.ua/cgi-bin/laws/main.cgi?nreg=5464-10&p=1304339094697181
59. Загальна декларація прав людини від 10 груд. 1948 р. // Офіційний вісник України. – 2008. - №93. – С. 89-90
60. Зейдер Н. Б. Судебное решение по гражданскому делу / Зейдер Н. Б. – М. : Юрид. лит., 1966. – 192 с.
61. Земельний кодекс України : за станом на 03 бер. 2011 р. [Електронний ресурс]. – Режим доступу до докум. : http://zakon1.rada.gov.ua/cgi-bin/laws/main.cgi?nreg=2768-14&p=1304339094697181
62. Илларионова Т. И. Система гражданско-правовых охранительных мер : автореф. дис. на соискание ученой степени докт. юрид. наук. : спец. 12.00.03 «Гражданское право и гражданский процесс; семейное право; международное частное право» / Т. И. Илларионова – Свердловск, 1985. – 30 с.
63. Ионас В. Я. Произведения творчества в гражданском праве / В.Я. Ионас – М. : Юрид. лит., 1971. – 168 с.
64. Иоффе О. С. Избранные труды : в 4 т. / Иоффе О. С. – Спб. : Издателство «Юридический центр Пресс», 2004 – .– Т. 1. – 511 с.
65. Інструкція про порядок проведення технічної інвентаризації об’єктів нерухомого майна : Наказ Держбуду України № 127 вiд 24 трав. 2001 р. : за станом на 01 черв. 2010 р. [Електронний ресурс]. – Режим доступу до докум. : http://zakon.rada.gov.ua/cgi-bin/laws/main.cgi?nreg=z0582-01&p=1304347618356480
66. Кассо Л. А. Русское поземельное право / Л. А. Кассо – М. : Кн. Маг. И.К. Голубева, п/ф «Правоведение» 1906. – 280 с.
67. Киндеева Е. А. Характеристики недвижимости при регистрации / Киндеева Е. А. Пискунова М. Г. // Государственная регистрация прав на недвижимость: теория и практика. Сборник статей. – М. : Ось-89, 2005. – С.132-144
68. Кодекс адміністративного судочинства України : за станом на 25 січ. 2012 р. [Електронний ресурс]. – Режим доступу до докум. : http://zakon2.rada.gov.ua/laws/show/2747-15
69. Кожухарь А. Н. Право на судебную защиту в исковом производстве /А. Н. Кожухарь – Кишинев : Штиинца, 1989. – 128 с.
70. Козлов А. Ф., Осипов Ю. К. Советское гражданское процессуальное право: Учебное пособие / А. Ф. Козлов, Ю. К. Осипов; Под ред. М. А. Гурвича. – М. : ВЮЗИ, 1957. – 370 с.
71. Козлова Е. Б. Государственная регистрация права собственности на вновь созданные объекты недвижимости и объекты незавершенного строительства / Козлова Е. Б. // Юридический мир. – 1999. – №7. – С. 46-52.
72. Козырь О. М. Недвижимость в новом Гражданском кодексе России / О. М. Козырь // Гражданский кодекс России: Проблемы. Теория. Практика: Сб. памяти С. А. Хохлова / Отв. ред. А. Л. Маковский. - М. : Международный центр финансово-экономического развития, 1998. – С. 271-297.
73. Комаров В. В. Проблеми теорії та практики цивільного судочинства: Монографія / В. В. Комаров, В. І. Тертишніков, В. В. Баранкова; за заг. ред. В. В. Комарова. – X.: Харків юридичний, 2008. – 928 с.
74. Комментарий к Гражданскому кодексу Российской Федерации, части первой (постатейный) / Отв. ред. О. Н. Садиков. – М.: Юридическая фирма «КОНТРАКТ» : ИНФРА-М, 1997. – 493 с.
75. Комментарий к Гражданскому кодексу РФ, части первой (постатейный) / под ред. О. Н. Садикова. – М. : Юристъ, 1998, – 800 с.
76. Комментарий к Федеральному закону «О государственной регистрации прав на недвижимое имущество и сделок с ним» / под обшей ред. П.В. Крашенинникова. – М. : Спарк. – 1999. – 214 с.
77. Комментарий части первой Гражданского кодекса Российской Федерации для предпринимателей / [М. И. Брагинский, В. В. Витрянский, В. П. Звеков и др.] – М. : Статут, 1996 – 657 с.
78. Конвенція про доступ до інформації, участь громадськості в процесі прийняття рішень та доступ до правосуддя з питань, що стосуються довкілля від 25 чер. 1998 р. // Офіційний вісник України. – 2010. – № 33. – С. 12
79. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод №ETS № 005 від 04 лист. 1950 р. // Офіційний вісник України. – 2006. – №32. – С. 270
80. Конституція України : за станом на 01 лют. 2011 р. [Електронний ресурс]. – Режим доступу до докум. : http://zakon.rada.gov.ua/cgi-bin/laws/main.cgi?nreg=254%EA%2F96-%E2%F0&p=1317354490567368
81. Корнута Р. Визначення поняття публічного права в праві України / Р. Корнута // Український часопис міжнародного права. – 2003. – № 2. – С.77-88
82. Коровников Б. Д. Строительные материалы / Б. Д. Коровников. – М. : Высшая школа, 1974. – 368 с.
83. Красавчиков О. А. Гражданское право : учебник : в 2 т. / О. А. Красавчиков – М. : Высшая школа, 1985 – .– Т.1. – 1985 – 535 с.
84. Красавчиков О. А. Юридические факты в советском гражданском праве / Красавчиков О. А – М. : Госюриздат, 1958. – 182 с.
85. Крассов О. И. Комментарий к Градостроительному кодексу Российской Федерации / О. И. Крассов – М. : Юристь, 2001. – 718 с.
86. Крассов О. И. Правовой режим земель государственного лесного фонда / О. И. Крассов – М. : Наука, 1985. – 223 с.
87. Крассов О. И. Правовой режим земель как правовая категория / О. И. Крассов // Экологическое право России. Сборник материалов научно-практических конференций. Вып. второй. 1999-2000 гг. – М. : ПОЛТЕКС, 2000. – С. 142-145
88. Крашенников Е. А. Структура субъективного права и право на защиту / Крашенников Е. А. // Проблема защиты субъективных прав и советское гражданское судопроизводство. – Ярославль : Ярославский гос. ун-т, 1979. – С. 73-82.
89. Кримінальний кодекс України : за станом на 26 лип. 2011 р. [Електронний ресурс]. – Режим доступу до докум. : http://zakon.rada.gov.ua/cgi-bin/laws/main.cgi?nreg=2341-14&p=1312032421479428.
90. Кузнецова Л. Некоторые вопросы признания права как способа защиты гражданских прав / Л. Кузнецова // Право и экономика. – 2004. – № 11. – С. 20-25.
91. Кузьмина И. Д. Правовой режим самовольной постройки / И. Д. Кузьмина, В. И. Луконкина // Вестник Высшего Арбитражного Суда Российской Федерации. – 2001. – № 11. – С. 127-135.
92. Курцев Н. П., Горюнова Е. П. Правова природа юридических фактов / Н. П. Курцев, Е. П. Горюнова // Юрист. – 2003. – №10. – С.16-23
93. Курылев С. В. Установление истины в советском правосудии: автореф. дис. на соискание ученой степени докт. юрид. наук. : спец. 12.00.03 «Гражданское право и гражданский процесс; семейное право; международное частное право» / С. В. Курылев. – М., 1967. – 40 с.
94. Лапач В. А. Система объектов гражданских прав: теория и судебная практика / В. А. Лапач – СПб. : Юридический центр Пресс, 2002. – 544 c.
95. Латыпов Д. Н. Признание права как способ защиты гражданских прав / Автореф. дисс. на получ. науч. степ. канд. юрид. наук : спец. 12.00.03 «Гражданское право и гражданский процесс; семейное право; международное частное право» / Латыпов Д. Н. – Екатеринбург, 2010. – 30 с.
96. Лист Малиновської районної адміністрації №1-192/03-02 від 24 лют. 2006 р. - Справа №2-3215/2006. - а.с.7 / Архів Малиновського районного суду м.Одеси.
97. Литовченко В. В. Загальна характеристика підстав набуття права власності на нерухоме майно: теоретичний та практичний аспект / В. В. Литовченко // Науковий журнал Південноукраїнський часопис. - 2007. – №3. – С. 126-128
98. Литовченко В. В. Інститут набувальної давності у цивільному праві України / В. В. Литовченко // Регіональний юридичний альманах «Українська державність та право на рубежі сторіч». Випуск І. / За заг. ред. Оборотова Ю. М. – Одеса, 2006. – С. 44-50
99. Литовченко В. В. Конституційна реформа в Україні в аспекті реалізації права на житло (проблеми та шляхи подолання) / В. В. Литовченко // Проблеми становлення і розвитку конституційної держави в Україні (Хмельницький): Збірник наукових праць всеукраїнської науково-практичної конференції. – Хмельницький, 2008.
100. Литовченко В. В. Методологічне значення категорії «нерухомість» для визначення наслідків самочинного будівництва / В. В. Литовченко // «Методологія приватного права: сучасний стан та перспективи розвитку»: збірник матеріалів ІІ Міжнародної науково-практичної конференції (Київ, 22-23 травня 2009 р.) / ред. кол. О. Д. Крупчан (голова), Н. С. Кузнєцова, Я. М. Шевченко та ін. – К.: НДІ Приватного права і підприємництва АПрН України, – 2009. – С 256-260
101. Литовченко В. В. Окремі аспекти судової практики щодо питань визнання права власності на новостворені та реконструйовані об’єкти нерухомості / В. В. Литовченко, С. В. Резніченко // Роль та місце ОВС у розбудові демократичної правової держави: сучасний стан, проблеми та шляхи вирішення: Матеріали міжнародної науково-практичної конференції (10 квітня 2009 р.). – Одеса, 2009. – С. 132-133
102. Литовченко В. В. Поняття житла та проблеми його цільового використання / В. В. Литовченко // Забезпечення реалізації прав людини : Матеріали міжнародної науково-практичної конференції. – Тернопіль, 2007. – С. 41-44.
103. Литовченко В. В. Проблема розмежування компетенції загальних та адміністративних судів щодо об’єктів самочинного будівництва / В. В. Литовченко // Актуальні проблеми юридичної науки: Збірник тез Міжнародної наукової конференції «Шості осінні юридичні читання» (м.Хмельницький, 26-27 жовтня 2007 р.) : У 3-х частинах. – Частина друга : Цивільне право. Сімейне право. Міжнародне приватне право. Комерційне право. Цивільний процес. Трудове право. Право соціального забезпечення. – Хмельницький: Видавництво Хмельницького університету управління та права, 2007. – С. 141-143.
104. Литовченко В. В. Проблеми кваліфікації права на самочинно збудовані об’єкти нерухомості: теоретичні та практичні аспекти / В. В. Литовченко // Південноукраїнський правничий часопис. – 2009. – №1 – С.266-269
105. Литовченко В. В. Реалізація права на житло в системі особистих немайнових прав громадян / В. В. Литовченко // Проблеми здійснення та захисту особистих немайнових прав фізичної особи в умовах євро інтеграції (м.Хмельницький, 12 жовтня 2007 р.): Науково-практичний стіл: Збірник тез наукових повідомлень учасників / Ред. Кол. Білоусов Ю. В., Бобрик В. І. – Тернопіль : Підручники і посібники, 2007. – С. 196-201
106. Литовченко В. В. Щодо визначення правового статусу об’єктів новоствореного та реконструйованого нерухомого майна / В. В. Литовченко // Проблеми формування та реалізації державної житлової політики : Матеріали Науково-практичного семінару. – К.: Інститут держави і права ім. Корецького НАН України, 2008. – С. 76-79
107. Литовченко В. В. Щодо обов’язку утримання житлового фонду: законодавство та судова практика / В. В. Литовченко // Актуальні проблеми держави і права : Збірник наукових праць випуск 51 / ред.кол.: С.В. Ківалов та ін., відпов. за вип. Ю.М. Оборотов. – Одеса: Юридична література, 2009. – С. 81-87.
108. Литовченко В. В. Щодо проблем реалізації прав громадян на житло на прикладі самочинного будівництва / В. В. Литовченко // Визначальні тенденції генезису державності і права : Збірник наукових праць міжнародної науково-практичної конференції «Треті Прибузькі юридичні читання» / За ред. В. І. Терентьєва, О. В. Козаченка. – Миколаїв : Вид-во «Іліон», 2007. – С. 670-673
109. Литовченко В. Судовий захист права власності на новостворені та реконструйовані об’єкти нерухомості: постановка проблеми / В. Литовченко // Підприємство, господарство і право. – 2009. – №5. – С.41-45.
110. Лічман Л. Г. Значення судової практики для правозастосування у цивільному судочинстві України / Л. Г. Лічман // Вісник Веррховного Суду України. – 2011. – № 6. – С.34-38
111. Лічман Л. Г. Судова практика та правозастосування у цивільному судочинстві України (до питання співвідношення) / Л. Г. Лічман //
112. Лукасевич-Крутник І. Державні будівельні норми і правила як джерело правового регулювання відносин за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт / І. Лукасевич-Крутник // Вісник Львівського університету. – 2011. – № 52. – С. 196–204
113. Луць Л. Трансформація нормативної частини сучасної правової системи України — вимога часу / Луць Л. // Право України. – 2003. – № 3. – С.117-121;
114. Люшня А. В. Правова природа судебного признания права собственности / А. В. Люшня // Вестник ВАС РФ. – 2007. – № 5. – С.48-58
115. Маковій В. П. Набувальна давність у цивільному праві : дис. на здобуття наук. ступеня канд. юрид. наук : спец. 12.00.03 «Цивільне право і цивільний процес; сімейне право; міжнародне приватне право» / В. П. Маковій – Харків, 2007. – 216 с.
116. Малеин Н. С. Гражданский закон и права личности в СССР / Н. С. Малеин – М. : Юридическая литература, 1981. – 216 с.
117. Малько А. В. Правовые режимы в российском законодательстве / А. В. Малько, О. С. Родионов // Журнал российского права. – 2001. – № 8. – С. 19-25.
118. Мармазов В. Є. Актуальні проблеми захисту права власності в практиці Європейського суду з прав людини та її вплив на правову систему України: навч.-метод. посіб. для суддів / В. Є. Мармазов, А. М. Мірошниченко, П. В. Пушкар. – К. : [ТОВ «Гештальт Консалтінг Груп» ДП «Зовнішторгвидав України»], 2009. – С. 39
119. Машкина Т. И. Правовой режим самовольных построек / Т. И. Машкина , Р. С. Вахитов // Арбитражная практика. – 2005. – № 8. – С. 23-33; Зинченко С. А. Признание права собственности на объект самовольного строительства / С. А. Зинченко, В. В. Галлов // Вестник ВАС РФ. – 2005. – № 8. – С. 123-138.
120. Мейер Д. И. Русское гражданское право : по испр. и доп. 8-му изд., 1902. Изд. 2-е, испр. / Д. И. Мейер. – М. : Статут, 2000. – 831 с.
121. Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень : ДБН 360-92 : за станом на 14 груд. 2009 р. [Електронний ресурс] / Нормативна база «НАУ-Online». – Режим доступу до докум. : http://zakon.nau.ua/doc/?uid=1041.28279.4&nobreak=1
122. Моргунов С. Правовые проблемы самовольной постройки / С. Моргунов // Хозяйство и право. – 2004. – № 5. – С. 108-121.
123. Муллануров А. А. Вещно-правовые способы защиты права собственности на недвижимое имущество / А. А. Муллануров // Вестник Хабаровской государственной академии экономики и права. – 2004. – №1 – С. 16-24
124. Мушинский В. О. Основы гражданского права : учебное пособие для студентов неюридических спеціальностей / Мушинский В. О. – М. : Международные отношения, – 1995. – 208 с.
125. Науково-практичний коментар до цивільного законодавства України / [А. Г. Ярема, В. Я. Карабань, В. В. Кривенко та ін.]. – К. : Ін Юре, 2004. – С. 747-748.
126. Науково-практичний коментар до цивільного законодавства України : в 4 т. / А. Г. Ярема, В. Я Карабань, В. В. Кривенко, В. Г. Ротань. – К. : АСК. ; Севастополь : Ін-т юрид. дослідж., 2004 – .– Т. 1. – 2004. – 928 c.
127. Науково-практичний коментар Цивільного кодексу України / за ред. В. М. Коссака. – К. : Істина, 2004. – 976 c.
128. Науково-практичний коментар Цивільного кодексу України: У 2 т. — 3-є вид., перероб. і доп. / За ред. О. В. Дзери (кер. авт. кол.), Н. С. Кузнєцової, В. В. Луця. — К.: Юрінком Інтер, 2008. — Т. 2. — 1088 с.
129. Об определении понятий нового строительства, расширения, реконструкции и технического перевооружения действующих предприятий : Письмо Госплана СССР, Госстроя СССР, Стройбанка СССР и ЦСУ СССР № Н6-36-Д/23-Д/144/6-14 от 8 мая 1984 г. // Организация проектирования (разъяснения по осуществлению проектной деятельности и отдельнымположениям нормативных документов, регламентирующих вопросы организации проектирования – Офиц. изд. – М. : ГОССТРОЙ РОССИИ, ГУП ЦПП, 2003. – С. 60-62
130. Основные институты гражданского права зарубежных стран / За ред. Залесского В. В. – М. : НОРМА, 1999. – 531 c.
131. Особенности рассмотрения отдельных категорий гражданских дел / Под ред. М. К. Треушникова. — М. : Изд-во МГУ, 1987. – 304 с.
132. Паліюк В. Чи можуть судді України у своїх рішеннях посилатися на рішення Європейського суду з прав людини (цивільно-правовий аспект) / В. Паліюк // Практика Європейського суду з прав людини: Рішення. Коментарі. – К. : Український центр правничих студій, 2005. – № 3. – С. 229 – 237.
133. Перелік внутрішніх опоряджувальних робіт, без виконання яких можливе прийняття в експлуатацію житлових будинків : Наказ Міністерства регіонального розвитку та будівництва України № 637 від 24 груд. 2008 р. в редакції від 21 серп. 2010 р. [Електронний ресурс]. – Режим доступу до докум. : http://zakon.rada.gov.ua/cgi-bin/laws/main.cgi?nreg=z0039-09
134. Петров Е. Ю. Понятие, признаки и виды недвижимости / Е. Ю. Петров // Цивилистические записки: Межвузовский сборник научных трудов. – М.: «Статут». – Екатеринбург: Институт частного права, 2002. – Вып. 2. – С.183-184
135. Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів : Постанова Кабінету Міністрів України № 461 від 13 квіт. 2011 р. // Офіційний вісник України. – 2011. – № 32. – С. 81.
136. Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів : Постанова Кабінету Міністрів України № 461 від 13 квіт. 2011 р. : за станом на 04 лют. 2012 р. [Електронний ресурс]. – Режим доступу до докум. : http://zakon3.rada.gov.ua/laws/show/461-2011-%D0%BF
137. Підопригора О. А. Римське приватне право : підручник для студентів юрид. спец. вищих навч. закладів: вид. 3-є, перероб. та доп. / Підопригора О. А. – К. : Видавничий Дім “Ін Юре”, 2001. – 440 c.
138. Покровский И. А. Основные проблемы гражданского права / И. А. Покровский – М. : Статут, 1998. – 353 c.
139. Положення про ескізний архітектурний проект : Наказ Держбуду України № 51-839/1 від 23 жовт. 1991 р. [Електронний ресурс] / Нормативна база «НАУ-Online». – Режим доступу до докум. : http://zakon.nau.ua/doc/?code=v39_1481-91
140. Положення про організацію і проведення реконструкції, ремонту і технічного обслуговування будівель, об'єктів комунального і соціально-культурного призначення : Наказ Держкомархітектури при Держбуді СРСР №312 від 23 лист. 1988 р. – Офіц. вид. – М. : Держкомархітектури, 1990. – 19 с.
141. Положення про порядок виявлення, упередження та недопущення самочинного будівництва у м. Чернівцях : рішенням Чернівецької міської ради № 804 від 24 груд. 2008 р. [Електронний ресурс]. / Офіційний портал Чернівецької міської ради. – Режим доступу : http://chernivtsy.eu/portal/mr2008035.html
142. Попов М. Консультация / М. Попов // Бизнес - Адвокат. – 2002. – №16.
143. Попович М. М. Приобретение права собственности в гражданском праве России : дис. на соискание уч. степени канд. юридич. наук : спец. 12.00.03 «Гражд. право и гражд. процесс; сем. право; междунар. частн. право» / М. М. Попович . – Рязань, 2002. – 198 с.
144. Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів : Постанова Кабінету Міністрів України №461 від 13 квіт. 2011 р. [Електронний ресурс]. – Режим доступу до докум. : http://zakon.rada.gov.ua/cgi-bin/laws/main.cgi?nreg=461-2011-%EF
145. Постанова Вищого господарського суду України від 15 лист. 2005 р. – Справа №2-8/4142.1-2005 [Електронний ресурс] / Нормативна база «НАУ-Online». – Режим доступу : http://wap.nau.ua/doc/?uid=1001.21895.0
146. Постанова Вищого господарського суду України від 17 лист. 2005 р. – Справа №14/451-04 [Електронний ресурс] / Нормативна база LICACOFT. – Режим доступу : http://www.licasoft.com.ua/component/lica/?href=0&view=text&base=5&id=207453&menu=313867
147. Постанова Вищого господарського суду України від 21 лип. 2005 р. – Справа №30/22-05-708 [Електронний ресурс] / Нормативна база LICACOFT. – Режим доступу : http://www.licasoft.com.ua/component/lica/?href=0&view=text&base=5&id=217975&menu=322838
148. Постанова Вищого господарського суду України від 21 лип. 2005 р. – Справа №30/21-05-622 [Електронний ресурс] / Нормативна база LICACOFT. – Режим доступу : http://www.licasoft.com.ua/component/lica/?href=0&view=text&base=5&id=219838&menu=313090
149. Постанова Донецького апеляційного господарського суду від 05 квіт. 2011 р. – Справа №28/234/10-28/291/10 [Електронний ресурс] / Єдиний реєстр судових рішень України. – Режим доступу : http://reyestr.court.gov.ua/Review/14697586
150. Постанова Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 22 черв. 2009 р. – Справа №2а-7208/09/7/0170 [Електронний ресурс] / Єдиний державний реєстр судових рішень. – Режим доступу : http://reyestr.court.gov.u
- Стоимость доставки:
- 200.00 грн