Бесплатное скачивание авторефератов |
СКИДКА НА ДОСТАВКУ РАБОТ! |
Увеличение числа диссертаций в базе |
Снижение цен на доставку работ 2002-2008 годов |
Доставка любых диссертаций из России и Украины |
Каталог авторефератів / СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКІ НАУКИ / Кормовиробництво і луківництво
Назва: | |
Альтернативное Название: | Давидюк О.М. Отбор многолетних и однолетних травосумишок для создания высокопродуктивных пастбищных травостоив на низинных лугах Полесья Украины |
Тип: | Автореферат |
Короткий зміст: | Стан вивчення добору травосумішок для створення високопродуктивних сіножатей і пасовищ ( огляд літератури ) В огляді літератури наведено аналіз результатів досліджень вітчизняних та зарубіжних учених з питань вивчення добору травосумішок для створення сіножатей і пасовищ. Обгрунтовано необхідність вивчення ролі бобових трав як джерела біологічного азоту, ролі низових видів трав у підвищенні стійкості травостоїв до витоптування та подовженні продуктивного довголіття угідь стосовно до умов низинних лук Полісся. Розглянуто питання подовження пасовищного періоду протягом сезону на основі поєднання різностиглих багаторічних травосумішок з посівами однорічних ярих та озимих культур з хрестоцвітими у лукопасовищному конвеєрі. Показано невирішені питання із зазначеної проблеми та обгрунтовано вибір теми дисертаційної роботи.
умови та методика проведення досліджень Робота виконана у 1996-1999 роках під час навчання в заочній аспірантурі та в якості наукового співробітника лабораторії луківництва Інституту землеробства УААН. Дослідження проведені на низинних луках Полісся України в дослідному господарстві Інституту землеробства “Копилово” (Макарівський район Київської області). Грунт на дослідних ділянках дерново-глейовий супіщаний, сформований на давньоалювіальних відкладах, у 0-20 см шарі містить: гумусу - 1,74 %, лужногідролізованого азоту – 8,5 мг, рухомого фосфору – 6,4, обмінного калію – 5,5 мг на 100 г грунту, рН (сольовий) – 5,3. Погодні умови в роки проведення досліджень були різними: 1996 рік - теплий з недостатньою кількістю опадів; 1997 рік - помірно теплий з надмірною кількістю опадів; 1998 рік - дуже теплий і помірно вологий; 1999 рік - жаркий з недостатньою кількістю опадів. Вирішення поставлених завдань у відповідності з програмою досліджень проводилось у двох дослідах: Дослід 1. Добір багаторічних травосумішок для створення високопродуктив-них пасовищних травостоїв на низинних луках Полісся (17 варіантів, схема подана в табл.1). Дослід 2. Добір травосумішок однорічних та озимих культур з хрестоцвітими для подовження пасовищного періоду (9 варіантів, схема наведена в табл. 2). Багаторічні травосумішки висіяно 27 липня 1995 року безпокривно. При сівбі використані районовані сорти трав: тимофіївка лучна Козаровицька, костриця лучна Козаровицька, стоколос безостий Козаровицький, грястиця збірна Київська рання 1, пажитницекострицевий гібрид Ярослав, костриця червона Шиліс, тонконіг лучний Приєкульський, мітлиця велетенська Сарненська місцева, конюшина лучна Кумач, конюшина повзуча Гігант білий, люцерна хмелевидна Берегиня. Фон добрив при сівбі Р40К40, в роки користування - Р60К120. Азотні добрива в дозі N135 вносили лише на окремі ділянки із злаковим травостоєм з метою визначення розмірів нагромад-ження симбіотичного азоту бобовими травами у бобово-злакових сумішках. Сумішки однорічних ярих та озимих злакових культур з хрестоцвітими для пізньоосіннього використання висівали 15-22 серпня, під які загальним фоном вносили N60Р40К60. Озимі з хрестоцвітими для ранньовесняного використання висівали 15-20 вересня. Під них фосфорно-калійні добрива в тій же дозі вносили під час сівби, а азотні (N60) весною наступного року на початку відростання рослин. Для посіву використовували такі сорти зернових злаків: овес - Скакун, озиме жито - Київське 90, озима пшениця - Поліська 90, тритикале - АДМ 5. Площа посівних ділянок в обох дослідах 30 м2, облікових - 24 м2, повторність -чотириразова. Облік урожаю зеленої маси в дослідах проводили укісним методом за методикою ВІК (1971) шляхом скошування травостою мотокосаркою МФ-70 на висоті 5-6 см. Вміст абсолютно сухої речовини в урожаї визначали ваговим методом. Математичний аналіз результатів досліджень виконували методом дисперсійного аналізу за Б.О.Доспєховим (1979). Ботанічний склад урожаю визначали методом вагового аналізу з розбиранням пробних снопів, відібраних з прокосів в чотириразовій повторності, густоту травостою та участь у ньому компонентів - шляхом підрахунку пагонів на фіксованих ділянках розміром 0,5 ´ 0,5 м (по дві на кожному варіанті двох несуміжних повторень). Накопичення бобовими травами симбіотичного азоту та рівень компенсації ним азоту мінеральних добрив визначали різницевим методом за методикою ВІК (1971). Вертикальну структуру травостоїв визначали за методикою ВІК (1971). Облік маси коріння проводили в кінці вегетаційного періоду на четвертому році використання травостою рамковим методом за Н.К.Татариновою (1961). У грунті визначали: вміст гумусу за Тюріним, рухомий фосфор і обмінний калій за Кірсановим, лужногідролізований азот – за Корнфілдом, гідролітичну кислотність, суму поглинутих основ – за Каппеном, рН сольової витяжки - потенціометричним методом. Вміст в урожаї сирих органічних речовин та зольних елементів визначали методом інфрачервоної спектроскопії на інфрачервоному аналізаторі NIR Systems 4500. Вихід кормових одиниць, валової та обмінної енергії розраховували за фактичними даними хімічного складу урожаю травосумішок з використанням коефіцієнтів перетравності і продуктивної дії поживних речовин за М.Ф.Тооме (1964) та Ф.І.Очеретько (1964). Розрахунок економічної ефективності створення, догляду і використання пасовищ проведено методом порівняння на основі технологічних карт.
формування пасовищних травостоїв залежно від видового складу різностиглих бобово-злакових та злакових травосумішок Дослідження показали, що у всіх травосумішок при чотирирічному їх використанні основна роль (на 79-88 %) у формуванні урожаю належала сіяним травам. У бобово-злакових сумішках частка злаків складала 63 % з коливанням по варіантах 54-70 %, бобових – відповідно 23 і 17-31, різнотрав’я – 14 і 12-15 % (рис.1). Кількість злаків у злакових сумішках, в середньому по чотирьох варіантах досліду становила 79 % з коливанням по варіантах 77-83, бобових – 2 і 0-5, різнотрав’я 19 і 17-21 %. У ранньостиглих простих бобово-злакових і злакових сумішках основу травостою із злаків складала грястиця збірна, у більш складніших - пажитницекострицевий гібрид та тонконіг лучний, особливо в першому році користування; у середньостиглих з верхових трав – костриця лучна і тростинна, у таких же сумішках з низових трав – тонконіг лучний та костриця червона; у пізньостиглих – тимофіївка лучна і мітлиця велетенська. Бобові (конюшина лучна і повзуча) виявили досить високу за роками стійкість в сіяних травостоях, проте дещо вища частка їх в рослинних угрупованнях відмічена у середньо- та пізньостиглих сумішках, ніж у ранньостиглих з більш фітоценотично активним фоном із боку едифікуючих злаків. Кількість різнотрав’я в середньому за 1996-1999 рр. становила 12-21 % від валового врожаю, дещо більше його було у першому та другому роках (13-25 %), менше – на третьому та четвертому роках користування (6-20 %). Включення в сумішки тонконогу лучного, костриці червоної чи мітлиці велетенської вже в першому році користування збільшило їх частку в травостоях до 20 - 30 %, що значно підвищило щільність рослинних угруповань і, як наслідок, стійкість таких ценозів в умовах випасу до частого їх відчуження, хоча на урожайності сіяних лук майже не позначилося. При відчуженні надземної маси травостою у фазі виходу в трубку-початку колосіння злаків у них (тонконіг лучний, костриця червона) в приземному шарі 0-5 см зберігається 20,5-22,1 % загального врожаю, в якому 40- 48 % припадає на листя, а 52-60 % на стебла, тим часом як у верхових злаків (тимофіївка лучна, стоколос безостий) у тому ж горизонті залишається лише 8,2-10,6 % урожаю, тобто у 1,9-2,7 раза менше, при цьому на листя припадає не більше одного відсотка маси (рис. 2). В результаті низові злаки значно менше пригнічуються після стравлювання надземної маси, що й обумовлює їх продуктивне довголіття в пасовищних травостоях. Грястиця збірна, костриця лучна і тростинна, пажитниця гібридна, тобто високорослі рослини з приземним типом облистнення, займають проміжне положення, що робить їх досить стійкими до частого відчуження надземної маси рослинних угруповань і більш конкуренто-спроможними в умовах підвищеної антропопресії. Найбільш щільний травостій в середньому за роки досліджень відмічений у варіантах з костриці лучної, костриці тростинної, тонконогу лучного, конюшини лучної і конюшини повзучої та в сумішці з тих же бобових та костриці лучної, стоколосу безостого, тонконогу лучного і костриці червоної, який становив 5102-5231 пагонів на 1 м2. Найменша густота травостоїв була в одновидових посівах грястиці збірної як на безазотному фоні, так і при внесенні азотних добрив (2667 і 2760 шт/м2 відповідно).
Продуктивність різностиглих бобово-злакових та злакових травосумішок Багаторічні бобово-злакові травосумішки на фоні застосування фосфорно-калійних добрив і злакові на фоні повного мінерального добрива щорічно забезпечували високі врожаї, які в середньому за 4 роки користування становили 57- 74 ц/га сухої речовини, 52-68 ц/га кормових одиниць та 9,9-13,1 ц/га сирого протеїну (табл.1). Серед бобово-злакових сумішок урожайнішими були середньо- та пізньостиглі травосумішки порівняно з ранньостиглими, але останні відрізнялися більш високими темпами відростання і на 9-13 днів раніше забезпечували худобу рослинною масою порівняно із середньостиглими та на 25-31 днів порівняно із пізньостиглими сумішками. Серед ранньостиглих дещо урожайнішими, особливо в перші роки користування, були більш складні сумішки з включенням в них грястиці збірної, пажитницекострицевого гібриду, тонконогу лучного, конюшини повзучої з додаванням костриці червоної чи без неї. Неоднакові ритми наростання рослинної маси у травосумішок різних строків достигання (рис. 3) дозволяють визначати найоптимальніші їх поєднання на пасовищі і на цій основі істотно покращити безперервність надходження зеленого корму протягом сезону без зниження його якості. Найкращим розподілом урожаю за циклами використання характеризувалися ранньостиглі сумішки, у яких на перший цикл припадало 44-49 % річного врожаю, другий 26-30, третій – 16-18 і четвертий – 8-9 %, найгіршим – пізньостиглі (відповідно по циклах 59, 26 і 15 %). Середньостиглі за цим показником наближалися до ранньостиглих сумішок (44-55, 27-30, 13-18, 5-8 %).
Включення до пасовищних травосумішок бобових трав за дією на продуктивність угідь дорівнювало внесенню на злакові пасовища 59-109 кг/га азоту мінеральних добрив, а за збором протеїну 68-148 кг/га, що в перерахунку на фізичну вагу було рівноцінним внесенню на гектар від 1,7 до 4,3 центнерів аміачної селітри в рік. Найкращими за цими показниками серед ранньостиглих травостоїв була сумішка з грястиці збірної, пажитницекострицевого гібриду, тонконогу лучного, костриці червоної, конюшини повзучої, середньостиглих – костриці лучної стоколосу безостого, тонконогу лучного, конюшини лучної і повзучої, пізньо-стиглих – тимофіївки лучної, мітлиці велетенської, конюшини лучної і повзучої. |