Бесплатное скачивание авторефератов |
СКИДКА НА ДОСТАВКУ РАБОТ! |
Увеличение числа диссертаций в базе |
Снижение цен на доставку работ 2002-2008 годов |
Доставка любых диссертаций из России и Украины |
Каталог авторефератів / СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКІ НАУКИ / Кормовиробництво і луківництво
Назва: | |
Альтернативное Название: | Маткевич В.Т. Научное обоснование и разработка технологических приемов повышения урожайности и качества кормовых культур в северной Степи Украины |
Тип: | Автореферат |
Короткий зміст: | Біологічне і технологічне обгрунтування підвищення урожайності та поліпшення якості кормових культур В короткій формі подано стан розвитку кормовиробництва в Степу України, а також літературний огляд даних авторів до початку наших досліджень. Висвітлено особливості азотного живлення люцерни, гороху і сої та шляхи підвищення активності симбіозу в їх онтогенезі. За даними аналізу вітчизняної та світової наукової літератури, а також узагальнених даних науково-дослідних установ України по розробці і удосконаленню технологічних прийомів вирощування люцерни, гороху, сої та кукурудзи в чистих та змішаних посівах, автором обгрунтовані мета і завдання досліджень. 2. Методологічні основи досліджень, ґрунтовий покрив і гідротермічні ресурси зони північного Степу України Робота є результатом 30-річних досліджень. Вона виконувалась відповідно до планів науково-дослідних робіт Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції, що входили до загальносоюзних науково-технічних програм ОЦ.041, 051.04 та Республіканської НТП "Корми і кормовий білок". Грунт дослідних ділянок - чорнозем звичайний середньогумусний глибокий. Вміст гумусу за Тюріним - 6,2-6,5%, рухомого фосфору за Чириковим - 17,6, калію за Масловою - 15,1 мг на 100 г грунту. Реакція ґрунтового розчину наближається до нейтральної (рН сольове 6,5). Гідролітична кислотність - 1,8 мг-екв. на 100 г грунту. Середньорічна сума опадів складає 474 мм, з яких 58-62% випадає в теплий період року; сума активних температур за період вегетації в межах 2800-2900°С. Сума опадів за квітень - вересень становила в найбільш посушливі роки 210 і 163 мм, в сприятливі по вологозабезпеченню 436-473 мм. Польові досліди закладалися в типових ланках польових сівозмін, характерних для північного Степу України, попередники для люцерни, гороху, сої - озима пшениця; для кукурудзи - однорічні грави. Повторність - чотириразова. Розмір посівної ділянки 50-100 м2, облікової - 50-70 м2 Технології вирощування люцерни, сої, гороху та кукурудзи вдосконавлювалися. Розроблялися нові прийоми для підвищення урожайності в господарствах Кіровоградської області, яка знаходиться в північному Степу України. Посів люцерни і гороху проводили звичайним рядковим способом сівалкою СЗН-3,6, кукурудзи і сої в чистих, змішаних та черезрядних посівах - пунктирним способом сівалкою СПЧ-6А. На ділянках, де соя висівалась в один рядок з кукурудзою та з двох боків в зону рядка кукурудзи на відстані 12 см - зміщенням сівалки СПЧ-6А на місці кріплення трактора. При підсіві в міжряддя кукурудзи ущільнюючих культур використовували тіж сівалки. Норма висіву люцерни 12-15 кг/га, сої в чистому вигляді - 100-120 /в змішаних посівах - 50 -60 кг/га , гороху на зерно і зелений корм - 200-220 кг/га в сумішках -140-160/, кукурудзи в чистому вигляді - 18-20 /в змішаних посівах - 14-16 кг/га/. Ущільнюючі культури /соя -40 кг/га, суданська трава, мальва кормова і буркун білий однорічний - 6-8 кг/га висівалися після першого та другого міжрядних обробітків кукурудзи, але не пізніше досягнення висоти рослин основної культури 15-20 см. Збирання врожаю бобових культур на корм та для заготівлі з них сіна, сінажу і інших видів кормів проводили в фазу бутонізація - початок цвітіння; сої - налив зерна; кукурудзи - в кінці молочне воскової - воскової стиглості зерна. Збирання культур на зерно здійснювали прямим комбайнуванням в фазі повної стиглості зерна при вологості 14-16%. Кількість і масу бульбочок на коренях люцерни, гороху і сої визначали за методикою Г.С.Посипанова /І983, І99І/. Всі хімічні аналізи проводили у відповідності з прийнятими методиками. Статистичну обробку даних в дослідах виконували методами дисперсійного, кореляційного та регресивного аналізів згідно "Методики польового досліду" /Б.А.Доспехов, 1985/, "Методики проведення дослідів по кормовиробництву" /під редакцією А.0.Бабича, Вінниця, І994/. Біоенергетичний аналіз технологій вирощування кормових культур проводили за методиками Інституту зернового господарства УААН /І984, І988/, ВАСГНІЛ /І989/, Інституту кормів УААН /1998/ на основі технологічних карт при виробничій перевірці технологій. 3. Обгрунтування впливу факторів інтенсифікації на ріст і розвиток кормових культур 3.1. Ріст і розвиток рослин кормових культур в зв'язку з урахуванням агроекологічних умов вирощування Вирощування кормових культур знаходиться в постійній взаємодії з умовами зовнішнього середовища. В залежності від строків посіву і температури в грунті, що складалася в роки досліджень, а також кількості опадів, поява сходів у люцерни і гороху була відмічена на 7 день, сої - на 9 і кукурудзи - на 17 день /температура в межах 11 – 13 0С. ІІри температурі в посівному шарі грунту 17G2,5 0С тривалість періоду посів — сходи скорочувалося відповідно до 5, 6 і 9 днів. При більш низьких температурах приходило повільне проростання насіння і поява сходів. 3.2. Біологія росту і розвитку рослин багаторічних трав У люцерни відмічена найкоротша тривалість періоду між сівбою і сходами: при весняному посіві - до 7 днів, при літньому посіві – до 5 днів. Люцерна за вмістом протеїну перевершує еспарцет на 0,2%. На одну кормову одиницю припадає в люцерни 173 г протеїну, в еспарцету - 144 г. У озимої пшениці, як підсівної культури на період настання фази бутонізації люцерни відмічено колосіння, у озимого жита -цвітіння, у озимого ячменю - формування зерна. Висота рослин озимого ячменю за роки досліджень була 70 G 2,0, озимої пшениці 75 G 4,0 та озимого жита – 90 G 3,0 см, тоді як в люцерни відповідно 73 G 2,5, 60 G 1,5 і 74 G 2,0 см, в чистому посіві – 76 G 2,4 см. На ділянках з підсівом весною горохо-ячмінно-вівсяною сумішкою висота рослин люцерни була меншою від рослин на ділянках з підсівом восени озимим ячменем і озимою пшеницею на 25 G 1,5 см.
Інтенсивний ріст кореневої системи відмічено у люцерни на першому році життя. Вона галузилась в основному в орному шарі грунту /30 - 35 см/. Бокові корені сильно розвивалися і проникали в грунт на 1,2 G 0,3 м і більше, на другий рік на 3,1 G 0,1 м. У фазі цвітіння інтенсивність росту кореневої системи меншає по відношенню початку вегетації і особливо у період галуження - початок бутонізації. У фазі утворення, а тим більше при дозріванні бобів, її ріст майже припиняється, але вона ще повільно проникає в нижні горизонти грунту. На час збирання люцерни, коли висота рослин складає 62 G 3,4 см, довжина кореневої системи в 2-2,5 рази перевищує її висоту. |