Бесплатное скачивание авторефератов |
СКИДКА НА ДОСТАВКУ РАБОТ! |
Увеличение числа диссертаций в базе |
Снижение цен на доставку работ 2002-2008 годов |
Доставка любых диссертаций из России и Украины |
Каталог авторефератів / ГЕОГРАФІЧНІ НАУКИ / Фізична географія та біогеографія, географія грунтів та геохімія ландшафтів
Назва: | |
Альтернативное Название: | СЕЗОННЫЕ УСЛОВИЯ ЛАТЕРАЛЬНОЙ МИГРАЦИИ Загрязняющих веществ в полесских ландшафтов |
Тип: | Автореферат |
Короткий зміст: | 1. Досвід вивчення та теоретичні основи дослідження сезонних умов латеральної міграції забруднюючих речовин у ландшафтах. Дослідження латеральної міграції забруднюючих речовин у поліських ландшафтах набули особливої актуальності у зв’язку із необхідністю встановлення закономірностей вторинного просторового перерозподілу радіоактивних елементів після аварії на Чорнобильській АЕС (В.С. Давидчук та ін., 1989, 1994; В. Г. Линник, 1990). Цей досвід використано при розробці методики оцінювання сучасного стану природних і змінених ландшафтно-геохімічних систем (Л.Л. Малишева, 1992, 1999), яку успішно застосовано при ландшафтознавчо-геохімічному прогнозуванні перерозподілу ймовірних забруднювачів (радіонуклідів та інших) у 30-ти кілометрових зонах Хмельницької, Рівненської АЕС (Л.Л. Малишева, Л.Ю. Сорокіна, С.В. Гайдай та ін., 2003; L. Malysheva, L. Sorokina, A. Galagan ets., 2005), а також для оцінки геоекологічного стану територій (В.Г. Потапенко, 1996; О.В. Аріон, 1997, С.В. Гайдай, 2006 та інші). Широкий спектр обґрунтувань ландшафтознавчо-геохімічних оцінювань та геоекологічне вивчення міських ландшафтів, зокрема м. Києва, виконані Ю.Г. Тютюнником (1996, 2002). Здійснено ландшафтознавчо-геофізичне дослідження латеральних речовинних потоків правобережної частини Полісся на основі потенційно-енергетичного аналізу гіпсометричної поверхні для виявлення градієнтів, як головної умови формування потоків (Н.В. Пазинич, 2005). Перебіг міграційних процесів змінюється не лише у просторі – у ландшафтах, а й у часі – залежно від динамічних ландшафтно-геофізичних параметрів. Тому для визначення напрямків та інтенсивності міграційних потоків хімічних елементів є важливим досвід ландшафтознавчо-геофізичних досліджень (В.А.Фриш, 1974, 1976; А.А.Краукліс, 1979; І.І.Мамай, 1980, 2005; А.Г.Ісаченко, 1985, 1991, І.І.Дудник,1985; Н.Л.Беручашвілі, 1986; 1991; К.М.Дьяконов, 1988; R.Koitzsch, R.Güntner, 1990; K.Kaden u.a., 1999). В Україні такі роботи належать Г.П.Міллеру, 1974; Б.П. Мусі, 1982; В.Т.Гриневецькому, В.І.Олещенку, 1975; В.Т.Гриневецькому, Л.М.Шевченко, 1984, 1988, 1990; В.Т.Гриневецькому, О.М.Мариничу, Л.М.Шевченко, 1994; В.М.Петліну, 1998; В.М.Чехнію, 2003. Вивчення змін міграційних процесів у часі під впливом гідротермічних передумов, шляхом спостережень за фізичними станами типових ландшафтних комплексів Київського Полісся проводиться на Димерському комплексному географічному стаціонарі Інституту географії НАН України (В.Т.Гриневецький та ін., 1994). Особливу увагу у цих дослідженнях приділено динаміці геохімічних параметрів ландшафтних комплексів. Київське і Чернігівське Полісся зазнає техногенного тиску, що супроводжується хімічним забрудненням територій радіоактивними елементами (137Cs, 90Sr, ін.), важкими металами (Pb, Cd, As, Cu, Zn, ін.), нафтопродуктами, пестицидами, сполуками азоту, поверхнево активними речовинами. Тому надалі під забруднюючими речовинами розумітимемо саме ці елементи і сполуки. Експериментальні дослідження виконані нами для аналізу вмісту в ландшафтних комплексах, перш за все, важких металів (Pb, Cu, Zn). Ландшафтознавче вивчення проблем хімічного забруднення і міграції забруднювачів у ландшафтах даної території пов’язане передусім із дослідженнями перерозподілу радіонуклідів (В.С.Давидчук та ін., 1994, Е.В.Соботович, 2002). Проводились роботи щодо з'ясування вмісту і форм знаходження важких металів у ґрунтах (Е.Я.Жовинський, 2002, А.І.Самчук, І.В.Кураєва, 2006). Виконана ландшафтознавчо-екологічна оцінка Чернігівської (О.В.Барановська, 1997) та Київської (Н.В.Петрина, 2000) областей, у тому числі їхніх поліських частин. Загальне уявлення про склад і джерела забруднюючих речовин територій дають дані моніторингу навколишнього середовища, що здійснюється відповідними установами. Проте вивченість Київського і Чернігівського Полісся щодо хімічного забруднення з позицій ландшафтознавства залишається недостатньою. Закономірності латеральної міграції забруднюючих речовин з точки зору їх залежності від зміни гідротермічних та аеродинамічних обстановок у ландшафтах у згаданих роботах майже не розглядаються. Тому мета дослідження полягала у поєднанні власне ландшафтознавчого і у його межах ландшафтознавчо-геохімічного і ландшафтознавчо-геофізичного підходів для визначення перерозподілу у просторі забруднюючих речовин. Встановлення сезонних умов латеральної міграції забруднювачів ми ґрунтуємо на урахуванні особливостей ландшафтної структури, її антропогенних трансформацій, ландшафтно-геохімічних умов території (В.С. Давидчук та ін., 1994; Л.Л. Малишева, 1999), а також мінливості протягом року ландшафтно-геофізичних умов, які зумовлюють зміни міграційних обстановок. Проявом просторового обміну речовин, що спричинює їхню диференціацію між ландшафтними комплексами, є латеральна міграція – переміщення хімічних елементів і сполук із горизонтальними водними потоками – поверхневим і підземним стоком, а також повітряними потоками. Як моделі, що описують ландшафтно-геофізичні передумови міграційної обстановки, використовується поняття станів ландшафтів (Н.Л. Беручашвілі, 1991, І.І. Мамай, 2005). У центрі уваги нашого дослідження – сезонні стани ландшафтів. При цьому міграційні процеси визначаються проявом протягом кожного сезону певних внутрішньосезонних, зокрема, погодних станів ландшафтів, що ідентифікуються за сукупністю метеопоказників. Залежно від зміни протягом року станів ландшафтів міграційна структура ландшафтів має часову варіантність, зокрема, сезонну. Сезонні варіанти міграційної структури ми розглядаємо як сукупність ландшафтних комплексів, поєднаних латеральними речовинними потоками, кожен з яких протягом сезону є однорідним за певною фазою та інтенсивністю ландшафтно-геохімічних процесів (мобілізації-транспортування-акумуляції забруднюючих речовин). Ландшафтна структура території для встановлення сезонних варіантів міграційної структури змодельована на основі виділення генетико-морфологічного типу ландшафтної конфігурації (М.Д.Гродзинський, 2005), деталізованої до рангу підурочищ. При цьому ландшафтні комплекси розглядаються як природні утворення із певним ступенем антропогенної трансформації. Класифікація складових міграційної структури ґрунтується на виділенні зон переважної акумуляції, різної інтенсивності винесення і транзиту забруднювачів. Системний підхід дає можливість застосувати досвід системних інтерпретацій щодо структури ландшафтів, їх функціонування та динаміки для встановлення просторово-часових закономірностей формування та перебігу в них міграційних процесів. Дослідження і аналіз ландшафтних комплексів із урахуванням їхньої складності і цілісності здійснено на основі ландшафтознавчого підходу. Для оцінки умов перерозподілу забруднювачів функціонування ландшафтних комплексів розглянуто з позицій ландшафтознавчо-геохімічного і ландшафтознавчо-геофізичного підходів, методичний арсенал яких складає цілісну систему методів дослідження. 2. Методика визначення сезонних умов латеральної міграції забруднюючих речовин. Загальний алгоритм дослідження представлений на рис.1. Кожен етап передбачає виконання одного із поставлених завдань і складається з визначення теоретичної і методологічної основи, розробки методики дослідження; інвентаризації та інтерпретації ландшафтних, ландшафтно-геохімічних і -геофізичних умов і антропогенних факторів за визначеною сукупністю показників; комплексного аналізу даних про досліджувану територію і визначення закономірностей сезонної латеральної міграції забруднюючих речовин; практичного впровадження одержаних результатів. Визначальними ландшафтними передумовами перерозподілу речовин є літоморфні ознаки території: інтенсивність латеральних потоків залежить від форм земної поверхні, зростає зі збільшенням показників ухилу поверхні й залежить від властивостей поверхневих відкладів – гранулометричного складу, потужності і характеру підстилаючих порід. Особливе значення мають властивості ґрунту – гранулометричний склад, що визначає його здатність утримувати речовину, змитість, що є показником інтенсивності делювіальних процесів, оглеєння, наявність та розташування торфово-болотяних ґрунтів і торфовищ, що є фактором рухомості або акумуляції хімічних елементів. Сучасний рослинний покрив і його розвиток протягом року є фактором посилення акумуляції хімічних елементів і зменшення інтенсивності їхніх міграційних потоків. Найважливішими геохімічними характеристиками ґрунту як основного середовища міграції хімічних елементів у ландшафтних комплексах, що впливають на міграційну здатність елементів і можливість утворення певних асоціацій хімічних елементів, є склад типоморфних елементів, вміст хімічних елементів, кислотність/лужність (рН), окисно-відновний потенціал, вміст гумусу, гранулометричний і мінералогічний склад ґрунтів, їхня сорбційна ємність. Узагальненим представленням ландшафтознавчої інформації про ключові ділянки стали ландшафтні карти, укладені у масштабі 1:10 000 і 1:25 000 за допомогою засобів ГІС-аналізу (програми MapInfo Professional). Легенди ландшафтних карт формувались у табличній формі за уніфікованою формою. Окремими позиціями такі легенди включають геохімічні показники і відомості про антропогенні трансформації ландшафтних комплексів. Як результат аналізу сукупності інформації про кожний ландшафтний комплекс у легенді подано характеристики сезонних варіантів латеральної міграції забруднюючих речовин. До даних про ландшафтно-геофізичні умови території для аналізування міграційних умов включено показники гідротермічного, аеродинамічного режимів з метою акцентувати увагу на найдинамічніших характеристиках ландшафтних комплексів: коливання температури повітря, поверхні ґрунту і його верхнього кореневмісного шару (0‑20см); вологість повітря і ґрунту; кількість, інтенсивність і періодичність атмосферних опадів; показники просторової варіації висоти снігового покриву; режим випадання снігу та сніготанення; вітровий режим.
Моделлю міграційних обстановок є сезонні стани ландшафтів, виділення яких протягом року здійснюється за стійким переходом середньої добової температури повітря через певні межі (00С, 150С) з урахуванням встановлення і сходу стійкого снігового покриву, початку і закінчення заморозків. Температурні інтервали (… ‑5- такого відтинку часу, що дає можливість екстраполювати виявлені закономірності. |