Банит ОЛЬГА ВАСИЛЬЕВНА РАЗВИТИЕ ПРОФЕССИОНАЛЬНОГО МАСТЕРСТВА ПРЕПОДАВАТЕЛЕЙ графического дизайна В ВЫСШИХ УЧЕБНЫХ ЗАВЕДЕНИЯХ художественного профиля
Тип:
Автореферат
Короткий зміст:
У вступі обґрунтовано вибір теми, її актуальність, об’єкт, предмет, мету, гіпотезу, завдання, методологічну й теоретичну основи, методи дослідження, наукову новизну, теоретичне та практичне значення. У першому розділі – “Теоретичні основи розвитку професійної майстерності викладачів графічного дизайну у вищих навчальних закладах мистецького профілю” – проаналізовано зміст і структуру професійної майстерності викладача графічного дизайну, визначено основні компоненти її розвитку; виявлено психолого-педагогічні особливості й організаційно-педагогічні умови; проаналізовано зміст практичної підготовки викладачів-дизайнерів та сучасний стан розвитку їхньої професійної майстерності. З’ясовано, що існує чимало публікацій, присвячених професійній майстерності педагогічних працівників, проте сутності поняття „професійна майстерність викладачів графічного дизайну” не сформульовано. Результати аналізу філософських, наукових та психолого-педагогічних джерел дають підстави розглядати професійну майстерність як вищий рівень довершеності у професії, зумовлений психолого-педагогічними особли-востями та педагогічними умовами, що забезпечують організацію високого рівня професійної діяльності на рефлексивній основі. У нашому дослідженні професійна майстерність викладача графічного дизайну розглядається як складне, динамічне, особистісне утворення, що передбачає стійке прагнення до діяльності в педагогічній сфері, інтеграцію проектно-художніх та психолого-педагогічних знань, умінь і навичок, сукупність індивідуальних психічних і характерологічних особливостей, що забезпечують високу ефективність професійної діяльності. На основі компетентнісного, особистісно зорієнтованого й системно-діяльнісного підходів до професійного розвитку фахівця та у відповідності до завдань дослідження уточнено сутність базових понять дослідження (професійний розвиток, професійна майстерність, педагогічна майстерність, дизайнерська майстерність, графічний дизайн); виявлено психолого-педагогічні особливості та організаційно-педагогічні умови розвитку професійної майстерності викладачів графічного дизайну. До основних психолого-педагогічних особливостей розвитку професійної майстерності викладачів графічного дизайну належать: інтеграція психолого-педагогічних, проектно-художніх та інформаційно-комунікативних складових професії; усвідомлення викладачами провідного мотиву педагогічної спрямованості їхньої професійної діяльності; залежність рівня професійної майстерності від готовності викладачів до самостійного оволодіння художньо-графічними комп’ютерними програмами; посилення мотивації до самовдосконалення як найдієвішого джерела й рушійної сили професійного зростання; активізація самоосвітньої діяльності викладачів. Організаційно-педагогічними умовами розвитку професійної майстерності викладачів графічного дизайну у вищих навчальних закладах мистецького профілю є: відбір і структурування змісту підготовки майбутнього викладача-дизайнера, який забезпечує загальнонаукову й художньо-культурну підготовку і визначається педагогічною спрямованістю, створення художньо-розвивального середовища, як сукупності педагогічно сприятливих умов для неперервного навчання та взаємонавчання викладачів графічного дизайну, підвищення їхньої психолого-педагогічної та проектно-художньої компетентності; удосконалення навчально-методичного забезпечення з розвитку професійної майстерності викладачів графічного дизайну. Багатовекторність педагогічної діяльності викладача графічного дизайну детермінує різноплановість професійної майстерності, яку можна розглядати як у широкому розумінні, так і залежно від конкретного виду діяльності викладача. У зв’язку з цим обґрунтовано зміст і структуру професійної майстерності викладача графічного дизайну, визначено основні компоненти та розкрито суть їх складових. Такими, у нашому розумінні, є педагогічна майстерність (складові: гуманістична спрямованість, психолого-педагогічна компетентність, педагогічні здібності та особистісні якості, педагогічна техніка) та дизайнерська майстерність (складові: спрямованість на проектно-художню діяльність, знання з таких видів архітектонічної творчості, як архітектура, декоративно-прикладне мистецтво і дизайн (у тому числі web-дизайн), художньо-проектна компетентність). У другому розділі – “Педагогічне діагностування професійної майстерності викладачів графічного дизайну” – розроблено сукупність критеріїв, показників та визначено рівні професійної майстерності, виокремлено діагностувальний інструментарій для вимірювання рівнів сформованості професійної майстерності викладачів графічного дизайну, сформульовано результати констатувального етапу педагогічного експерименту; обґрунтовано професіограму викладача графічного дизайну. Аналіз наукових джерел, врахування особистісно зорієнтованого, компетентнісного, системно-діяльнісного підходів до визначення структури й змісту професійної майстерності та спостереження за її розвитком у працюючих викладачів дозволили визначити критерії педагогічної майстерності: ціннісно-мотиваційний (ЦМ), компетентнісно-кваліфікаційний (КК), рефлексивно-операційний (РО), комунікативно-діяльнісний (КД); та дизайнерської майстерності: художньо-естетичний (ХЕ), образно-компози-ційний (ОК), інформаційно-технологічний (ІТ), проектно-діяльнісний (ПД). Кожний критерій характеризується відповідними показниками. Ціннісно-мотиваційний – гуманістичною спрямованістю, наявністю моральних цінностей і пріоритетів, глибокою мотивацією до виконання педагогічної діяльності, сформованістю готовності до розвитку професійної майстерності; компетентнісно-кваліфікаційний – володінням основами психолого-педаго-гічних та проектно-художніх знань, умінь і навичок; відповідності діяльності викладача нормативно-правовим вимогам та вимогам державних стандартів, ефективним застосуванням сучасних технологій, готовністю до сприйняття професійного досвіду колег. Рефлексивно-операційний – об’єктивно-критичним ставленням до власної професійної діяльності, спроможністю до професійної рефлексії, умотивованим прагненням до самовдосконалення, умінням визначати вплив на студентів і системно бачити наслідки професійної діяльності. Комунікативно-діяльнісний – готовністю до співпраці та взаємодії, ініціативністю в організації педагогічної взаємодії та конструюванням професійно доцільних прийомів взаємодії, проявами зовнішньої та внутрішньої педагогічної техніки, сформованістю індивідуального стилю професійної діяльності. Показниками критеріїв дизайнерської майстерності виступають знання, уміння і навички з художнього проектування, а також результати творчої діяльності викладачів. Обгрунтування показників кожного критерію стало основою для визначення рівнів сформованості професійної майстерності викладачів графічного дизайну: елементарний (професійні знання), базовий (професійні вміння), достатній (професійні знання і вміння + досвід), творчий (професійна творчість), новаторський (професійне новаторство). Метою констатувального етапу дослідження було виявлення рівня професійної майстерності викладачів графічного дизайну. Дослідженням охоплено 428 осіб. Сукупна вибірка представлена такою кількістю респондентів: 132 викладачі, 280 студентів та 16 представниів адміністрації (зокрема завідувачі кафедр, їх заступники та методисти) Харківської державної академії дизайну та мистецтв (ХДАДМ), Інституту мистецтв Прикарпатського національного університету імені Василя Стефаника, Інституту педагогічної освіти, соціальної роботи і мистецтва Черкаського національного університету імені Богдана Хмельницького, Інституту дизайну та реклами Київського національного університету культури і мистецтв, Мистецького інституту художнього моделювання та дизайну імені Сальвадора Далі (МІХМД). Результати констатувального етапу педагогічного експерименту дали підстави для висновку про те, що відсутність цілеспрямованої психолого-педагогічної підготовки та курсу педагогічної майстерності під час навчання у вищому навчальному закладі мистецького профілю не дозволяють більшості викладачів графічного дизайну піднятися вище середнього рівня професійної майстерності. Викладачі усвідомлюють важливість цієї проблеми, але потребують методичної допомоги. З цією метою розроблено професіограму викладача графічного дизайну, яка складається із п’яти розділів: соціально-економічна характеристика праці, виробнича характеристика, санітарно-гігієнічна характеристика, вимоги до індивідуально-психологічних якостей викладача та підготовка кадрів. У третьому розділі – “Дослідно-експериментальна перевірка моделі розвитку професійної майстерності викладачів графічного дизайну у вищих навчальних закладах мистецького профілю” – представлено модель розвитку професійної майстерності викладачів графічного дизайну з логічно структурованими складовими і навчально-методичним комплексом, що охоплює тренінги з розвитку педагогічної і дизайнерської майстерності (рис. 1), а також програму самовдосконалення та методичні рекомендації; обґрунтовано програму, методику й основні етапи формувального експерименту; проаналізовано отримані результати дослідження, визначено кількісні та якісні показники оцінювання результатів. Модель розвитку професійної майстерності викладачів графічного дизайну складається із трьох блоків. Нормативно-змістовий блок відображає нормативні вимоги, галузеві стандарти та вимоги ринку праці до рівня професійної майстерності викладача графічного дизайну, визначає стандартизований обсяг змісту психолого-педагогічної та художньо-проектної підготовки; критеріально-рівневий охоплює структуру професійної майстерності, компоненти, критерії, показники, рівні; організаційно-педагогічний окреслює сукупність педагогічних умов, що уможливлюють реалізацію поставлених цілей і досягнення результату, однією з яких є навчально-методичний комплекс, розроблений з урахуванням сучасних форм і методів роботи, що охоплює тренінги з розвитку педагогічної і дизайнерської майстерності, програму самовдосконалення та методичні рекомендації. Підготовлено тренінги, для кожного з яких розроблено по п’ять занять. Перший тренінг, присвячений розвитку педагогічної майстерності, охоплює теми: педагогічне спілкування, педагогічна техніка, педагогічні здібності, керування психічним самопочуттям, самоосвіта та самовдосконалення викладача. Заняття другого тренінгу з розвитку художньо-проектної майстерності передбачають удосконалення майстерності викладання основ рисунка, живопису, композиції, кольорознавства та художнього проектування. Метою третього тренінгу є розвиток майстерності викладання історії різних видів архітектонічної творчості від доісторичного періоду до кінця ХХ столітя.