Бесплатное скачивание авторефератов |
СКИДКА НА ДОСТАВКУ РАБОТ! |
Увеличение числа диссертаций в базе |
Снижение цен на доставку работ 2002-2008 годов |
Доставка любых диссертаций из России и Украины |
Каталог авторефератів / ПЕДАГОГІЧНІ НАУКИ / Методологія та технологія професійної освіти
Назва: | |
Тип: | Автореферат |
Короткий зміст: |
ОСНОВНИЙ ЗМІСТ ДИСЕРТАЦІЇ
У вступі обґрунтовано актуальність теми дисертації; аргументовано об’єкт, предмет, мету й завдання роботи; схарактеризовано методи дослідження; окреслено наукову новизну та практичне значення; подано інформацію про апробацію й упровадження отриманих у ході наукового пошуку результатів. 1) У першому розділі «Проблема гуманізму в контексті наукових досліджень» представлено теоретичний огляд наукової вітчизняної Гуманістичні ідеї мають багатовікову історію, сягаючи своїм корінням Ідеями гуманізму проникнуті педагогічні погляди філософів, мислителів епохи Відродження (Г. Бюде, Т. Кампанелла, М. Монтень, Т. Мор, Ф. Рабле, П. Рамус, Е. Ротердамський та інші), які формували основи гуманістичного ставлення до людини, утверджуючи цінності життя, сприйняття людини як найвищого ідеалу гармонійного ладу. У цей час М. Монтень уперше порушив питання про поліпшення якості професійної підготовки вчителів, зосередивши увагу на необхідності налагодження людських, гуманних стосунків між учителями та їхніми вихованцями. Гуманісти цієї епохи проголошували людину найголовнішою цінністю землі, розробляли нові форми й методи виховання, намагаючись розкрити в людині все найкраще. Посутній внесок у розуміння сутності гуманізму зробили французькі вчені ХVIII століття Ф. Вольтер, К. Гельвецій, П. Гольбах, Д. Дідро, Ідеї гуманізму відображені в давньоруській культурі В. Мономаха, П. Могили, Г. Сковороди; утілені в педагогічних теоріях Ш. Амонашвілі, А. Дістервега, Я. Коменського, А. Макаренка, І. Песталоцці, М. Пирогова, Кінець XIX – початок XX століття ознаменований появою так званої гуманістичної педагогіки, у цей час з’являються нові ідеї й течії гуманістичного напряму. У Франції представниками цього напряму вважають Р. Кузіне та С. Френе; у Німеччині – Р. Штайнера; в Італії – М. Монтессорі; у США – А. Маслоу та К. Роджерса. Виокремлено основоположні принципи, що характеризують гуманістичну спрямованість навчально-виховного процесу: принципи, які слугують методологічною основою освітнього процесу; принципи, що сприяють організації пізнавального підходу, самостійності та творчій активності. Схарактеризовано вчення Конфуція, яке за своїм характером Досліджено, що проблема гуманізму гостро поставала в будь-який історичний період, проте кожна епоха порушувала нові вимоги перед людиною, яка може активно діяти в конкретних культурно-історичних Унаслідок теоретичного аналізу наукової літератури виокремлено декілька підходів до поняття гуманізм: гуманізм як вид ідеології; принцип світогляду; одна з форм суспільної свідомості. Гуманізм потлумачено Виокремлено змістові складники поняття «гуманізму» – гуманність Описано структуру гуманізму як особистісної якості, що включає: гуманістичний світогляд, гуманістичні цінності, гуманні якості, гуманну поведінку. З’ясовано, що нині гуманістичне виховання – одне з провідних стратегічних завдань становлення людини, молодої особи зокрема, незалежно від політичних, етичних та інших відмінностей. Реформування вищої педагогічної освіти в гуманістичному напрямі пов’язане з переходом Схарактеризовано основні методологічні підходи до виховання в студентів вищих навчальних закладів гуманізму: антропологічний, аксіологічний, культурологічний, особистісно-розвивальний. Це вможливило підстави для інтерпретації гуманізації педагогічного процесу у вищому навчальному закладі як стратегії опанування студентами системи знань, що мають виховну цінність, духовно-культурного досвіду, моральних почуттів, переконань та ідеалів. Наголошено, що провідними принципами гуманізації освіти у вищих навчальних закладах є принцип неперервного гармонійного розвитку особистості, гуманітаризації змісту освіти, єдності виховання Виокремлено основні аспекти гуманізації освіти: гуманітаризація освіти, її фундаменталізація та діяльнісна спрямованість. Гуманітаризація освіти – шлях гуманізації всієї системи освіти, що втілено у викладанні комплексу гуманітарних дисциплін. Фундаменталізація відображає базові знання й уміння, які допомагають майбутньому фахівцеві в подальшій діяльності. Діяльнісний підхід в освіті означає організацію та управління цілеспрямованою навчально-виховною роботою учня в загальному контексті його життєдіяльності. У другому розділі «Система педагогічної освіти в КНР» запропоновано теоретичний аналіз особливостей становлення системи освіти в Китаї другої половини XX – початку XXI ст.; схарактеризовано нинішню систему освіти в КНР; виокремлено проблеми, які постали перед освітою у зв’язку з соціально-економічними змінами, що відбуваються в Китайській Народній Республіці; деталізовано перспективи розвитку системи вищої освіти в державі. Доведено, що в процесі реформування китайської системи освіти варто виокремлювати певні історичні етапи, пов’язані з важливими подіями соціально-економічного життя країни. Реформи в системі професійної освіти КНР відбувалися впродовж чотирьох історичних етапів: 1949–1979 рр.; Основним завданням другого етапу було виведення країни з кризи, спричиненої «великою культурною революцією». У цей час ужито заходів із розвитку педагогічної науки, переосмислено низку положень Мао Цзедуна про освіту, реанімовано централізацію ВНЗ, діяльність Міністерства освіти. Освітні реформи третього етапу стосувалися методологічних аспектів. Модернізація системи освіти КНР відбувалася шляхом переходу Основні напрями четвертого етапу реформування системи професійної освіти такі: зміщення уваги з кількісних показників на якісні; перехід до децентралізованої системи управління навчальними закладами; налагодження зв’язків між освітнім, промисловим секторами суспільства, створення умов для неперервної освіти. Вагому увагу приділяли загальнокультурному розвиткові майбутніх фахівців. Запровадження дисциплін гуманітарного напряму, фахової етики стало обов’язковим Схарактеризовано структуру освіти, що існує в КНР. Диференційовано такі види освіти: дошкільне виховання; початкова й середня освіта; освіта Проаналізовано проблеми, що постали перед освітою Китайської Народної Республіки у зв’язку із соціально-економічними змінами, які відбуваються у країні: постійне реформування системи освіти; її повільний розвиток; високий показник «відсіву» дітей із початкової школи; надмірне навантаження учнів середньої школи; обмежені можливості для здобуття вищої освіти; низька якість викладання; брак висококваліфікованих викладачів тощо. З’ясовано, що на кінець ХХ століття у КНР переважно сформувалася система педагогічної освіти; підготовки та підвищення кваліфікації педагогічних кадрів; були вжиті заходи для підвищення морального рівня населення, розвитку їхніх трудових навичок, креативних здібностей. Окреслено заходи уряду щодо поліпшення кількісних і якісних показників функціонування професійної освіти, а саме: реорганізація загальноосвітніх середніх шкіл у професійні училища; відкриття Описано напрями підготовки фахівців у системі вищої педагогічної освіти КНР. У новому тисячолітті система підготовки педагогічних працівників демонструє свою ефективність, надаючи кожному індивідуумові змогу одержувати та постійно оновлювати знання протягом усього життя, створюючи сприятливі умови для навчання людей із різними можливостями, інтересами, нахилами, готуючи фахівців, які оволоділи новітніми технологіями сучасного виробництва, та забезпечуючи країні гідне місце Виокремлено стратегічні напрями розвитку системи післядипломної педагогічної освіти: неперервність і послідовність, інституціоналізація, інтеграція, диверсифікація, гуманізація, інноватизація освіти. Зазначено, Наголошено, що процес інституціоналізації післядипломної педагогічної освіти вимагає зміцнення правової бази, систематизації, уведення загальнодержавного стандарту післядипломної педагогічної освіти, застосування міжнародних стандартів якості. Інтеграція післядипломної педагогічної освіти необхідна на трьох рівнях: персональної освіти Диверсифікація післядипломної педагогічної освіти КНР передбачає існування великої кількості навчальних планів, варіантів різних графіків, форм і технологій навчання для кожної категорії педагогів, що враховують можливості та здібності учнів і дають змогу закладам післядипломної освіти побудувати свою освітню систему відповідно до інтересів регіону. Обґрунтовано необхідність таких диверсифікаційних перетворень післядипломної педагогічної освіти, як усебічний розвиток, різноманітність, багаторівневість, варіативність і поетапність. Закцентовано на тому, що гуманізація післядипломної педагогічної освіти в Китаї зумовлена підготовкою сучасних учителів із гуманістичними ціннісними орієнтаціями, тому поширення набуває впровадження варіативних, гнучких методів й організаційних форм навчання. Водночас інноватизація як один зі стратегічних напрямів післядипломної педагогічної освіти зумовлена стрімким розвитком нових інформаційних і комунікаційних технологій. Законодавча база щодо розвитку освітньої системи, ухвалена урядом КНР, уможливила модернізацію системи професійного, педагогічного навчання та сприяла суттєвому поліпшенню якості підготовки фахівців, У третьому розділі «Порівняльно-педагогічний аналіз особливостей розвитку принципу гуманізму в системі педагогічної освіти України Унаслідок ретельного аналізу проблеми підсумовано, що реформа загальної освіти в Китаї спрямована на гуманістичну турботу про людину. Виокремлено напрями гуманізації вищої педагогічної освіти в КНР Змістовий аспект пов’язаний із переосмисленням ціннісних орієнтацій навчальних дисциплін у системі вищої педагогічної освіти, їхньої структури Сутність організаційно-методичного аспекту полягає в діалогізації педагогічного процесу та його побудові на основі застосування активних форм і методів навчання й виховання. Гуманітарною основою педагогічної освіти КНР та України слугує продуктивне ціннісно-смислове спілкування, взаємодія викладачів зі студентами, що дає змогу якнайповніше розкрити Схарактеризовано форми й методи реалізації ідей гуманістичної педагогіки в освіті України та шляхи реалізації ідей гуманістичної педагогіки в освітніх педагогічних технологіях. Наголошено, що саме особистісно орієнтовані технології сприяють формуванню та розвиткові гуманістичного світогляду особистості. Проаналізовано організаційні та концептуальні засади особистісно орієнтованих технологій виховання гуманізму видатних педагогів (Ш. Амонашвілі, М. Монтессорі, П. Петерсена, В. Сухомлинського, С. Френе, Р. Щтейнера); форми й методи роботи вчителів-новаторів (С. Лисенкової, С. Логачевської); діяльність творчого об’єднання «Університет розвитку», створеного на базі Слов’янського державного педагогічного університету, мета якого – упровадження в навчально-виховний процес нових педагогічних технологій для реалізації гуманістичних ідей; надання методичної допомоги вчителям; обмін педагогічним досвідом; організація науково-дослідницької роботи для апробації й поширення нових педагогічних технологій. Виокремлено основні переваги українського досвіду, що можна впровадити в педагогічній системі КНР. Гуманізація процесу педагогічної освіти КНР на підставі використання педагогічних технологій можлива Наголошено, що вимоги до педагога окреслені згідно з умовами реалізації особистісно орієнтованого підходу та відображені Досліджено етапи підготовки фахівців до формування гуманних якостей у системі підготовки педагогічних кадрів: презентація гуманних якостей, формування позитивного ставлення до гуманних якостей, розвиток гуманних поглядів і переконань, виховання гуманної поведінки. Виокремлено ключові положення щодо створення гуманістичного освітнього простору та закцентовано на формах і методах навчально-виховної діяльності з гуманістичною спрямованістю. Розроблено спецкурс «Педагогічні технології виховання гуманізму Окреслено напрями науково-дослідницької діяльності студентів вищого навчального закладу. Зосереджено увагу на необхідності управління цілісним педагогічним процесом, побудованим на науковій основі, та описано структурні компоненти управління педагогічними інноваціями. Зазначено, що використання в педагогічній системі КНР українського досвіду з упровадження принципу гуманізації оптимізує процес утвердження варіативної, демократичної, особисто орієнтованої моделі освіти, уможливлює розвиток інтелектуального потенціалу, сприяє стабільності системи освіти КНР, розширенню можливостей студентів і викладачів
|