Каталог / ДЕРЖАВНЕ УПРАВЛІННЯ / Теорія та історія державного управління
скачать файл: ![](/design/img/wordl.gif)
- Назва:
- Державна політика правового забезпечення державного управління аграрним сектором економіки
- Альтернативное название:
- Государственная политика правового обеспечения государственного управления аграрным сектором экономики
- ВНЗ:
- Харківський регіональний інститут державного управління Української Академії державного управління при Президентові України
- Короткий опис:
- Харківський регіональний інститут державного управління
Української Академії державного управління
при Президентові України
Кіданова Ніна Борисівна
УДК: 351.823.1:342.6
Державна політика правового забезпечення
державного управління аграрним сектором економіки
Спеціальність 25.00.01 теорія та історія
державного управління
Дисертація
на здобуття наукового ступеня
кандидата наук з державного управління
Науковий керівник
Рябченко Олена Петрівна
доктор юридичних наук,
кандидат економічних наук, професор
Харків 2003
Зміст
Вступ
......................................................................................................
4
Розділ 1.
Теоретико-методологічні засади державної політики правового забезпечення державного управління аграрним сектором економіки.....
12
1.1. Концептуальні підходи щодо визначення сутності державної політики правового забезпечення державного управління аграрним сектором економіки.......................................................................................
1.2. Правове забезпечення трансформації форм власності як сутнісної ознаки суспільних відносин в аграрному секторі економіки........................................................................................................
1.3. Особливості правового забезпечення державно-управлінської діяльності в аграрній сфері...........................................................................
12
34
52
Розділ 2.
Генеза державної політики правового забезпечення державного управління аграрним сектором економіки.................................................
69
2.1. Характерні риси державної політики правового забезпечення державного управління аграрним сектором економіки............................
2.2. Особливості реалізації функцій державної політики правового забезпечення державного управління аграрним сектором економіки.....
2.3. Співвідношення методів державно-управлінського впливу в аграрній сфері.................................................................................................
69
84
98
Розділ 3.
Організаційно-правове забезпечення державного управління аграрним сектором економіки......................................................................................
113
3.1. Поєднання централізації і децентралізації як основа побудови системи органів державного управління аграрним сектором економіки...
3.2. Формування організаційної структури та визначення функцій органів державного управління аграрним сектором економіки на загальнодержавному рівні............................................................................
3.3. Особливості взаємодії органів управління аграрним сектором економіки на територіальному рівні............................................................
113
130
144
3.4. Інформаційне забезпечення контрольної діяльності органів управління аграрним сектором економіки..................................................
158
Висновки............................................................................................................174
Список використаних джерел..........................................................................179
Додаток. Концепція державної регіональної аграрної політики..................198
Вступ
Актуальність теми. Українська держава здійснює організуючу, цілеспрямовану діяльність з розбудови демократичного суспільства, забезпечення пропорційного розвитку економіки, її аграрного сектору. Від вирішення проблеми розвитку агропромислового комплексу значною мірою залежить розвиток інших галузей економіки, продовольча безпека держави, підвищення добробуту населення. Нині можна констатувати, що в останні роки відбуваються позитивні зрушення в реформуванні сільського господарства, зокрема, прискорено формується ринкове середовище у аграрному секторі економіки. Але чимало проблем щодо розвитку сільського господарства на етапі переходу до сучасних ринкових відносин залишаються не розв’язаними. Насамперед, це стосується державної політики правового забезпечення державного управління аграрним сектором економіки.
На характер суспільних відносин у аграрному секторі безпосередньо впливають органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, які видають численні нормативні акти. У свою чергу, зміна відносин власності, переорієнтація економіки на розвиток конкурентного середовища, реформування земельних відносин, стимулювання підприємництва в аграрному секторі вимагають більшої гнучкості державного управління, визначення і запровадження правових засад реорганізації управління.
Стан наукової розробки проблеми. Проблема правового забезпечення державного управління аграрним сектором економіки має міжгалузевий характер. Вона є предметом дослідження як філософії, економіки, юриспруденції, так і науки державного управління. Чільне місце у даному дослідженні відведено проблемі удосконалення державного управління у зв’язку з реалізацією положень Конституції України.
Розробці загальних питань державної політики та управління призначені наукові праці Т. Мора (XV-XVI ст.), Т. Гоббса (XVI-XVII ст.), Б. Спінози (XVII ст.), Ш. Монтеск’є (XVII-XVIII ст.), а також сучасних вчених - К. Поппера (представник аналітичної філософії), К. Ясперса (представник релігійного екзистенціалізму), які розглядали управління як прояв самокерівних властивостей суспільства. Взаємозалежність управління та суспільних процесів досліджували Д. Бернхем, М. Вебер, М. Михайловський, С. Соловйов. Сутність управління як обов’язкової інтегруючої функції колективної економічної діяльності розкривалась у роботах Г. Емерсона, Е. Мейо, Ф. Ротлісбергера, Ф. Тейлора, А. Файоля, Г. Форда.
Визначення особливостей правового регулювання державного управління є предметом досліджень В. Авер’янова, О. Бандурки, Ю. Битяка, В. Головченка, Н. Нижник, О. Рябченко, В. Селіванова, А. Статівки.
Дослідженню управління як науки присвячені роботи Т. Аллана, В. Бакуменка, Б. Гурне, В. Кноррінга, В. Малиновського, Г. Мостового, Н. Нижник, Г. Одінцової, Г. Попова, Г. Райта.
Політичні аспекти державного управління досліджували А. Аслунг, Джеймс Е. Андерсен, П. Бун, Пал А. Леслі, А. Міллер, Р. Паунд, Дж.Х. Свара.
Проблеми розвитку аграрного сектору економіки стали об’єктом інтенсивних наукових досліджень наприкінці ХХ століття. Наукове осмислення особливостей державного регулювання аграрного ринку знайшло відображення у працях В. Вихрущ, В. Мазутова, Л. Молдована, Г. Мостового, П. Саблука, В. Селенова, М. Янківа. Проблеми централізації і децентралізації в процесі державного управління аграрним сектором економіки проаналізовано в контексті дослідження особливостей розвитку регіональної економіки О. Голіковим, А. Єпіфановим, І. Мікасюком, К. Павловим, І. Сало, Д. Стеченком, О. Тищенком. Специфічні особливості запровадження аграрної політики з’ясовуються у працях І. Лукінова, О. Оніщенка, М. Трейсі.
Разом з тим, комплексне дослідження проблем державної політики щодо правового забезпечення державного управління аграрним сектором економіки ще не проводилося, що й зумовило вибір теми дисертації.
Зв’язок роботи з науковими програмами, планами, темами. Дисертаційна робота виконувалась на кафедрі права та законотворчого процесу Харківського регіонального інституту державного управління Української Академії державного управління при Президентові України в межах науково-дослідної роботи Державне регулювання процесів соціального і економічного розвитку аграрної сфери регіону” (номер державної реєстрації 0102U001591) як складової частини комплексного наукового проекту Державне управління і місцеве самоврядування”.
Мета і задачі дослідження. Метою дослідження є теоретичне обґрунтування та науково-прикладна розробка заходів щодо забезпечення комплексності процесу державного управління агарним сектором економіки.
Відповідно до зазначеної мети в дисертаційній роботі вирішено наступні завдання:
- визначено ступінь дослідженості проблеми та чинники впливу на державну політику в сфері сільськогосподарського виробництва;
- уточнено понятійний апарат та з’ясовано характерні риси і функції державної політики стосовно правового забезпечення державного управління аграрним сектором економіки;
- проаналізовано тенденції використання різних методів державного управління аграрним сектором економіки як системи заходів і засобів реалізації державної політики;
- визначено принципи державної політики правового забезпечення державного управління аграрним сектором економіки, на засадах яких передбачається трансформація форм власності у аграрному секторі економіки;
- оцінюється якість законодавства, що регулює суспільні відносини у сфері державного управління аграрним сектором економіки;
- досліджено проблему організаційно-правового забезпечення процесу поєднання централізації і децентралізації на різних рівнях державного управління;
- з’ясовано суб’єкти управління аграрним сектором економіки та проаналізовано особливості організаційно-правового забезпечення їх діяльності.
Об’єкт дослідження - суспільні відносини у сфері державного управління аграрним сектором економіки.
Предмет дослідження - політика держави щодо правового забезпечення державного управління аграрним сектором економіки.
Методи дослідження. Для досягнення поставленої в дисертації мети використовується системний підхід та інші спеціальні методи дослідження. За допомогою логіко-семантичного методу визначено поняття державного управління аграрним сектором економіки, принципи, функції та методи державного управління (розділи 1, 2), сформульовано пропозиції щодо формування інформаційної системи управління аграрним сектором економіки (розділ 3). Для розкриття особливостей функціонування суб’єктів державного управління аграрним сектором економіки, характеру взаємовідносин органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, а також проблеми формування механізму державного управління аграрним сектором економіки (розділ 3) використані компаративний, порівняльно-правовий, історичний та статистичний методи.
Емпіричну базу дослідження становлять статистичні матеріали щодо соціально-економічного розвитку України, а також стану і структури агропромислового комплексу України.
Наукова новизна одержаних результатів визначається тим, що розроблені в дисертації наукові положення сприяють удосконаленню державного управління аграрним сектором економіки, дозволяють оптимізувати правове забезпечення та визначити напрямки державної політики у цій сфері.
У результаті проведеного дослідження здобувачем особисто сформульовані нові наукові положення, які виносяться на захист. Основні з них такі.
У дисертації вперше:
- запропоновано новий підхід до формування державної політики правового забезпечення державного управління аграрним сектором економіки, основу якого складають органічне сполучення примусу та регулювання в управлінській діяльності уповноважених державних органів і органів місцевого самоврядування;
- з’ясовано характерні риси державної політики правового забезпечення державного управління аграрним сектором економіки та розкрито їх зміст;
- сформульовано принципи державної політики правового забезпечення, на засадах яких передбачається трансформація форм власності у аграрному секторі економіки.
Дістали подальшого розвитку:
- змістовна характеристика поняття державного управління аграрним сектором економіки на основі суб’єктно-об’єктного підходу до процесу управління;
- методика визначення елементів системи органів державного управління аграрним сектором економіки на загальнодержавному та територіальному рівнях;
- розподіл функцій державної політики правового забезпечення державного управління аграрним сектором економіки, виявлено їх сутнісні характеристики та виділено ознаки, на підставі яких проведено класифікацію функцій;
- механізм удосконалення організаційно-правового забезпечення управлінського впливу на основі гармонійного поєднання централізації та децентралізації на різних рівнях державного управління;
- оцінка якості законодавства, що регулює державне управління аграрним сектором економіки.
Поглиблено:
- поняття методу державного управління аграрним сектором економіки як системи заходів і засобів реалізації державної політики.
Практичне значення одержаних результатів полягає у тому, що здійснені в дисертації дослідження доведені до конкретних положень, методик та рекомендацій. Уточнено і наповнено адекватним змістом категорійно-понятійний апарат науки державного управління (державне управління аграрним сектором економіки, принципи, функції, властивості державної політики правового забезпечення державного управління аграрним сектором економіки). Результатом дослідження є пропозиції щодо формування структури органів управління аграрним сектором економіки, розмежування повноважень між органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування в процесі управлінської діяльності щодо аграрного сектора економіки, побудови системи інформаційного забезпечення управління аграрним сектором економіки.
Результати дисертації можуть бути використані при підготовці магістрів державного управління, в процесі підготовки та перепідготовки, підвищення кваліфікації державних службовців, у педагогічній діяльності при викладанні курсів державного управління і державної політики.
Особистий внесок здобувача. Дисертаційне дослідження виконане здобувачем самостійно, з використанням останніх досягнень теорії державного управління, всі сформульовані в ньому положення та висновки ґрунтуються на особистих дослідженнях автора. У співавторстві з О.П. Рябченко опублікована стаття До постановки проблеми визначення принципів державного управління аграрним сектором економіки: теорія та практика” (дисертантом сформульовані положення щодо складу та змісту структурних принципів). Авторові належить розділ 1, що опублікований у навчальному посібнику Бухгалтерський облік підприємницької діяльності в Україні” (у співавторстві із Огійчук М.Ф., Панченко Л.Г., Сколотій Л.О.). Ідеї, які належать співавторам, в дисертації не використовувались.
Апробація результатів дисертації. Основні результати дослідження оприлюднені дисертантом на Другому міжнародному науковому конгресі Державне управління і місцеве самоврядування” (Харків, 2002), міжнародних науково-практичних конференціях: Механізм господарювання і економічна динаміка в АПК” (Харків, 2001) та Механізм господарювання і проблеми економічного росту в агропромисловому комплексі України” (Луганськ, 2002), а також на засіданнях кафедри права та законотворчого процесу Харківського регіонального інституту державного управління Української Академії державного управління при Президентові України.
Результати дослідження покладено в основу розділу 1 п.1.3 Форми реалізації стратегії та політика державного регулювання агробізнесу” звіту про науково-дослідну роботу за темою Державне регулювання процесів соціального та економічного розвитку аграрної сфери регіону (на прикладі Луганської, Полтавської, Сумської та Харківської областей)” (проміжний) (УДК 353 (047.31)). Пропозиції щодо Концепції державної регіональної аграрної політики впроваджені у діяльність Дергачівської районної ради (акт впровадження №78 від 15.12.2002 р.).
Публікації. Основні положення та результати дисертації містяться у восьми статтях, з яких чотири опубліковані у збірниках наукових праць, що входять до переліку фахових видань з державного управління, затвердженого ВАК України, тезах доповідей на двох міжнародних науково-практичних конференціях, навчальному посібнику.
Структура дисертації. Дисертація складається із вступу, трьох розділів, поділених на десять підрозділів, списку використаних джерел, містить 9 рисунків, 7 таблиць і 1 додаток. Повний обсяг дисертації 209 сторінок, з них основного тексту - 178 сторінок. Список використаних джерел налічує 227 найменувань і займає 19 сторінок.
- Список літератури:
- Висновки
В результаті дисертаційного дослідження, виконаного на основі аналізу теоретичних здобутків з різних галузей наукових знань, норм чинного законодавства, практики державного управління, автором сформульовано ряд висновків, пропозицій та рекомендацій щодо вдосконалення державної політики правового забезпечення державного управління аграрним сектором економіки. Основні з них такі:
1. Визначено, що державна політика правового забезпечення державного управління аграрним сектором економіки за умови розбудови України як демократичної, правової держави має бути основана на поєднанні примусу і регулювання, за пріоритетності останнього, в процесі управлінської діяльності уповноважених державних органів та органів місцевого самоврядування.
2. Трансформація системи форм власності в аграрному секторі економіки України характеризується тим, що механізм приватизації майна розроблено і впроваджено раніше, ніж запроваджена приватна власність на землю. Визначено, що, оскільки певна форма власності уособлює певний інтерес, потрібний баланс інтересів. Забезпечення балансу має базуватись на принципах державної політики правового забезпечення формування системи форм власності у аграрному секторі економіки. Ними визначені: забезпечення володіння, користування та розпорядження; компенсація державою власнику майнових витрат; законність; обмеження росту приватної власності повинно відбуватись у межах правового поля; судовий захисту права приватної власності.
3. Визначено, що оцінка якості законодавства відбувається за критеріями: гнучке реагування системи державного управління аграрним сектором економіки на зміни у макроекономіці, створює необхідні умови для розвитку ринкової інфраструктури в аграрному секторі економіки, забезпечує ефективне використання результатів розвитку інфраструктури, визначає гарантії правового захисту суб’єктів ринкової інфраструктури у аграрному секторі економіки. При цьому основним критерієм оцінки якості законодавства є повнота правового регулювання, що передбачає регулювання правовими актами усіх видів та форм відносин, які потребують правової регламентації. Визначено дві групи чинників впливу на якість закону: загальні та спеціальні. Загальні чинники впливають на процес правотворчості: організація діяльності державних інститутів, дотримання принципу науковості при розробці правових актів, рівень правосвідомості та правової культури у суспільстві. Спеціальні чинники впливають на якість законів та на їх реалізацію: відповідність соціальної мети законодавчого регулювання напрямкам розвитку суспільства, закріплених Конституцією України; вибір відповідних засобів та методів досягнення мети правового регулювання; умови, що впливають на правозастосовчу діяльність (економічні, політичні, психологічні чинники, професійність осіб, які здійснюють правозастосування). На визначених теоретичних засадах проведено аналіз якості законодавства, що регулює державне управління аграрним сектором економіки.
4. Система державного управління аграрним сектором економіки має бути досліджена за двоаспектним підходом - організаційно-структурним та функціональним. Цілісну систему управління аграрним сектором економіки складає діяльність людей, яка має певні організаційні форми прояву. З одного боку це діяльність, пов’язана з функціонуванням окремих галузей даного сектора або окремих сфер агропромислового комплексу, а з іншого діяльність з функціонування адміністративно-територіальних одиниць (сіл, селищ, міст, районів, областей, а також адміністративно-територіальних утворень економічних районів, підрайонів, локальних господарських утворень у вигляді окремих суб’єктів господарювання). У межах аграрного сектору економіки діють певні суспільні відносини, які реалізуються через дію суб’єктів господарювання різних форм власності приватної, колективної, державної, комунальної - та різних форм господарювання.
5. Визначено, що характерними рисами державної політики правового забезпечення державного управління аграрним сектором економіки є: об’єктивність, демократизм, законність, розподіл влад, делегування повноважень, соціальна спрямованість, оптимізація управління, конкуренція, комплексність, керованість, контрольованість, публічність.
6. Сформульовано положення щодо структурних принципів державного управління: структурно-цільові, структурно-функціональні, структурно-організаційні, структурно-процесуальні.
Структурно-цільові визначаються відповідно напрямкам цілеспрямованої діяльності органів управління агарним сектором економіки: узгодженість, взаємодоповнення цілей, підпорядкованість локальних цілей загальнодержавним, забезпечення відповідності цілям функцій.
Структурно-функціональні характеризують взаємозв’язки усередині функціональної структури системи державного управління аграрним сектором економіки.
Структурно-організаційні визначаються відповідно закономірностям побудови організаційної структури системи органів управління аграрним сектором економіки.
Управлінська діяльність органів управління аграрним сектором економіки здійснюється на засадах структурно-процесуальних принципів.
7. Визначено характеристики функцій державної політики правового забезпечення державного управління: вони є зовнішнім проявом властивостей держави, здійснюються від імені держави уповноваженими органами (посадовими особами), мають державно-владний, організуючий характер, закріплені у формі окремих норм права.
8. Проведена класифікація функцій державної політики правового забезпечення державного управління аграрним сектором економіки за такими ознаками: системність, об’єктивність, стадія процесу управління, стадія інформаційного процесу, структурний підхід.
9. Метод державного управління аграрним сектором економіки визначено як систему заходів і засобів реалізації державної політики. Універсальними методами державного управління є переконання та примус. З розвитком ринкових відносин набуває значення не тільки владна, а й організуюча, регулятивна діяльність органів державного управління, яка здійснюється відповідними методами і яка має бути пріоритетною. Проведена класифікація методів державного управління на таких засадах: за масштабом застосування; з точки зору організації управління; з позицій впливу суб’єкта на об’єкт управління. Визначені такі форми управлінських рішень: зобов’язуюча, заборонна, рекомендуюча, встановлююча, разового розпорядження (наказу).
10. Отримано висновок про те, що категорії централізації і децентралізації завжди співвіднесяться, органічно взаємопов’язуються, перебувають у діалектичній суперечній єдності. На загальнодержавному рівні категорії централізації і децентралізації проявляються через реалізацію концепції єдності і розподілу влад в процесі державного управління аграрним сектором економіки.
11. Структура системи органів управління аграрним сектором економіки умовно складається з трьох великих підсистем:
Ø органи, уповноважені здійснювати державне управління аграрним сектором економіки;
Ø органи з окремими управлінськими повноваженнями;
Ø органи, які безпосередньо до управлінських не відносяться, але мають повноваження, що безпосередньо визначають конкретні інституційні межі управлінської діяльності у сфері аграрного сектору економіки, та органи, які здійснюють судочинство.
Разом з тим, усі ці органи об’єднуються у три великі ланки: вища, центральна та місцева та їхні складові частини, які мають характер допоміжних підрозділів державних органів (окремі ланки та підрозділи).
12. Визначено функції органів державного управління аграрним сектором економіки: юридичну; політичну; представницьку; функцію соціально-економічного регулювання, забезпечення балансу розвитку аграрного сектору економіки; прогностичну; геополітичну; організаційну; правозахисну; контрольну.
13. Сформульовано основні положення Концепції державної регіональної аграрної політики із урахуванням необхідності розмежування повноважень між органами виконавчої влади (місцевими державними адміністраціями) та органами місцевого самоврядування при здійсненні управління аграрним сектором економіки регіону. Доведено необхідність визначення регіону як певної адміністративно-територіальної одиниці. Визначено, що державна регіональна аграрна політика це сукупність державно-управлінських заходів, що здійснюються уповноваженими органами виконавчої влади, а також заходів, що здійснюються органами місцевого самоврядування щодо розвитку агропромислового комплексу регіону відповідно до норм Конституції України та поточних цілей, визначених Державним бюджетом України. В Концепції визначено мету її дії, суб’єкти та об’єкт державної регіональної аграрної політики, принципи та завдання, розмежування повноважень між органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, механізм реалізації.
14. Сформульовано принципи контролю органів управління аграрним сектором економіки: об’єктивність, реальність, дієвість, гласність, систематичність, регулярність. Докладно проаналізовано їх зміст. Запропоновано положення щодо формування системи інформаційного забезпечення управління аграрним сектором економіки.
Список використаних джерел
1. Конституція України// Відомості Верховної Ради України.-1996.-№30.-Ст.141.
2. Про власність: Закон України від 07.02.1991 р. №697-ХІІ// Відомості Верховної Ради України.-1991.-№20.-Ст.249 (із наступними змінами і доповненнями).
3. Про Президента Української РСР: Закон України від 05.07.1991 р. №1295-12// Відомості Верховної Ради Української РСР.-1991.-№33.-Ст.446.
4. Про селянське (фермерське) господарство: Закон України від 20.12.1991 р. №2009-ХІІ// Відомості Верховної Ради України.-1992.-№14.-Ст.186 (із наступними змінами і доповненнями).
5. Про об’єднання громадян: Закон України від 16.06.1992 р. №2460-ІІІ// Відомості Верховної Ради України.-1992.-№ 34.-Ст.504 (із наступними змінами і доповненнями).
6. Про колективне сільськогосподарське підприємство: Закон України від 14.02.1992 р. №21214-ХІІ// Відомості Верховної Ради України.-1992.-№20.-Ст.272 (із наступними змінами і доповненнями).
7. Про заставу: Закон України від 02.10.1992 року №2654-ХІІ// Звід законів України.-2000.-№7.-Ст.24 (із наступними змінами і доповненнями).
8. Про приватизацію державного майна: Закон України від 04.03.1992 р. №2163-ХІІ// Відомості Верховної Ради України.-1997.-№17.-Ст.122 (із наступними змінами і доповненнями).
9. Про ветеринарну медицину: Закон України від 25.06.1992 року №2498-ХІІ// Відомості Верховної Ради України.-1992.-№36.-Ст.531 (із наступними змінами і доповненнями).
10. Про карантин рослин: Закон України від 30.06.1993 р. №3348-ХІІ// Відомості Верховної Ради України.-1993.-№34.-Ст.352 (із наступними змінами і доповненнями).
11. Про боротьбу з корупцією: Закон України від 05.10.1995 р. №356/95-ВР// Відомості Верховної Ради України.-1995.-№34.-Ст.266 (із наступними змінами і доповненнями).
12. Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі: Закон України від 10.07.1996 р. №290/96-ВР// Відомості Верховної Ради України.-1996.-№41.-Ст.188 (із наступними змінами і доповненнями).
13. Про державне регулювання імпорту сільськогосподарської продукції: Закон України від 17.07.1997 р. №468/97-ВР// Відомості Верховної Ради України.-1997.-№44.-Ст.281 (із наступними змінами і доповненнями).
14. Про місцеве самоврядування в Україні: Закон України від 21.05.1997 р. №280/97-ВР// Відомості Верховної Ради України.-1997.-№ 24.-Ст.170.
15. Про сільськогосподарську кооперацію: Закон України від 17.07.1997 р. №469/97-ВР// Відомості Верховної Ради України.-1997.-№39.-Ст.261 (із наступними змінами і доповненнями).
16. Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини: Закон України від 23.12.1997 р. №776// Відомості Верховної Ради України.-1998.-№20.-Ст.99.
17. Про оренду землі: Закон України від 06.10.1998 р. №161-ХІV// Відомості Верховної Ради України.-1998.-№46-47.-Ст.280 (із наступними змінами і доповненнями).
18. Про фіксований сільськогосподарський податок: Закон України від 17.12.1998 р. №320-ХІV// Відомості Верховної Ради.-1999.-№5-6.-Ст.39 (із наступними змінами і доповненнями).
19. Про передачу об’єктів права державної та комунальної власності: Закон України від 03.03.1998 р. №147/98-ВР// Відомості Верховної Ради.-1998.-№34.-Ст.228 (із наступними змінами та доповненнями).
20. Про місцеві державні адміністрації: Закон України від 09.04.1999 р. №586-ХІV// Відомості Верховної Ради України.-1999.-№20-21.-Ст.190 (із наступними змінами і доповненнями).
21. Про Державну програму приватизації: Закон України від 18.05.2000 р. №-1723-ІІІ // Відомості Верховної Ради України.-2000.-№33-34.-Ст.272.
22. Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001 2004 роки: Закон України від 18.01.2001 р. №2238-ІІІ// Відомості Верховної Ради.-2001.-№11.-Ст.52 (із змінами, внесеними згідно із Законом №2514-ІІІ від 07.06.2001).
23. Про службу в органах місцевого самоврядування: Закон України від 07.06.2001 р. №2493-ІІІ// Відомості Верховної Ради.-2001.-№33.-Ст.175.
24. Про статус депутатів місцевих рад: Закон України від 11 липня 2002 р. №93-ІV// Урядовий кур’єр.-Орієнтир.-2002.-2 серпня (№140).-С.1-4.
25. Про інноваційну діяльність: Закон України від 04.07.02 р. №40-ІV// Урядовий кур’єр.-Орієнтир.-2002.-7 серпня (№143). С.1-5.
26. Про зерно та ринок зерна в Україні: Закон України від 04.07.2002 р. №37-IV// Юридичний вісник України. - Інформаційно-правовий банк.-2002.-10-16 серпня (№32(372)).-С.4-14.
27. Про прискорення земельної реформи та приватизації землі: постанова Верховної Ради України від 13.03.1992 р. №2200-ХІІ// Відомості Верховної Ради України.1992.-№25.Ст.355.
28. Тимчасове положення про Фонд державного майна України: постанова Верховної Ради України від 07.07.1992 р. №2558// Відомості Верховної Ради України.-1992.-№39.-Ст.581 (із змінами, внесеними згідно з Постановою ВР №279/97-ВР від 21.05.97).
29. Про єдину систему органів приватизації в Україні: Указ Президента України від 19.02.1994 р. №56/94// Урядовий кур’єр.1994.24 лютого (№31-32).-С.9.
30. Про загальне положення про Міністерство, інший центральний орган виконавчої влади: Указ Президента України від 12.03.1996 р. №179/96// Урядовий кур’єр. 1996.28 березня (№58-59).-С.8.
31. Про затвердження Положення про Адміністрацію Президента України: Указ Президента України від 19.02.1997 р. №159/97// Офіційний вісник України.1997.-28 березня.
32. Положення про Державну комісію з проведення в Україні адміністративної реформи: Указ Президента України від 02.10.1997 р. №1089/97// Офіційний вісник України.1997.-13 жовтня.
33. Про Основні напрями розвитку агропромислового комплексу України: Указ Президента України від 29.04.1998 р. №389/98// Урядовий кур’єр.1998.5 травня (№84).-С.9.
34. Про заходи щодо підтримки цін і доходів сільськогосподарських товаровиробників: Указ Президента України від 11.06.1998 р. №614/98// Офіційний вісник України.1998.2 липня.
35. Про деякі питання, пов’язані зі встановленням ставок акцизного збору і ввізного мита: Указ Президента України від 18.06.1998 р. №653/98// Урядовий кур’єр.1998.20 червня (№116-117).-С.9.
36. Про фіксований сільськогосподарський податок: Указ Президента України від 18.06.1998 р. №652/98// Офіційний вісник України.1998.9 липня.
37. Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької діяльності: Указ Президента України від 23.07.1998 р. №817/98// Діло.-1998.-10-17 серпня (№30).-С.4.
38. Про офіційні символи глави держави: Указ Президента України від 29.11.1999 р. №1507/99// Урядовий кур’єр.-1999.-1 грудня (№241).-С.3.
39. Про Комісію з питань аграрної політики при Президентові України: Указ Президента України від 17.02.1999 р. №182/99// Урядовий кур’єр.1999.24 березня (№54).-С.8.
40. Про зміни у структурі центральних органів виконавчої влади: Указ Президента України від 15.12.1999 р. №1573/99// Урядовий кур’єр.-1999.-17 ґрудня (№246).-С.9.
41. Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектору економіки: Указ Президента України від 03.12.1999 р. №1529/99// Офіційний вісник України.1999.24 грудня.
42. Про невідкладні заходи щодо прискорення приватизації майна в Україні: Указ Президента України від 29.12.1999 р. №1626/99// Урядовий кур’єр.-2000.-15 січня (№17).-С.9.
43. Про додаткові заходи щодо вирішення соціальних проблем на селі та дальшого розвитку аграрного сектора економіки: Указ Президента України від 21.02.2002 р. №170/2002// Урядовий кур’єр.-2002.-13 березня (№48).-С.5.
44. Про додаткові заходи щодо забезпечення реалізації громадянами конституційного права на звернення: Указ Президента України від 13.08.2002 р. №700/2002// Урядовий кур’єр.-2002.-16 серпня (№150).-С.2.
45. Про додаткові заходи щодо забезпечення відкритості у діяльності органів державної влади: Указ Президента України від 01.08.2002 р. №683/2002// Урядовий кур’єр.-2002.-2 серпня (№140).-С.2.
46. Про заходи щодо прискорення розвитку аграрного ринку: Указ Президента України від 08.08.2002 р. №694/2002// Урядовий кур’єр.-2002.-13 серпня (№147).-С.10.
47. Про заходи щодо розвитку іпотечного ринку в Україні: Указ Президента України від 08.08.2002 р. №695/2002// Урядовий кур’єр.-2002.-13 серпня (№147).-С.10.
48. Про заходи щодо прискорення розвитку аграрного ринку: Указ Президента України від 8 серпня 2002 року №694/2002// Урядовий кур’єр.-2002.-13 серпня.-№147.-С.9.
49. Про вдосконалення системи державного управління земельними ресурсами та контролю за їх використанням і охороною: Указ Президента України від 19.08.2002 р. №720/2002// Урядовий кур’єр.-2002.-21 серпня (№153).-С.8.
50. Про Статут Державної служби з карантину рослин України: постанова Кабінету Міністрів України від 28.10.1993 р. №892// Зібрання постанов Уряду України. 1994. - №3. Ст.64.
51. Про затвердження типових положень про місцеві державні органи земельних ресурсів: постанова Кабінету Міністрів України від 07.08.1996 р. №930// Офіційний вісник України. 1998. - №46. Ст.1689 (із наступними змінами і доповненнями).
52. Про затвердження Типового положення про інспекцію державного технічного нагляду обласної, Київської та Севастопольської міської державної адміністрації: постанова Кабінету Міністрів України від 12.01.1996 р. №59// Зібрання постанов Уряду України.1996.-№5.Ст.170.
53. Про затвердження Типових положень про управління майном області обласної, управління майном міста Київської та Севастопольської державної адміністрації та про відділ управління майном району районної і районної у місті Севастополі та управління майном району районної у місті Києві державної адміністрації: постанова Кабінету Міністрів України від 29.05.1996 р. №580 // Зібрання постанов Уряду України.1996.-№13.Ст.354.
54. Про примірні переліки управлінь, відділів та інших структурних підрозділів обласної, Київської та Севастопольської міських, районної, районної у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій: постанова Кабінету Міністрів від 15.05.1998 р. №748// Офіційний вісник України.-1998.-№21.
55. Про перелік установ, організацій, підприємств, які входять до складу Української академії аграрних наук: постанова Кабінету Міністрів України від 22.06.1999 р. №1089// Офіційний вісник України.1999.9 липня.-№25.
56. Про порядок викупу земельних ділянок громадянами (понад норму, яка приватизується безкоштовно) для ведення селянського (фермерського) або особистого підсобного господарства: постанова Кабінету Міністрів України від 24.01.2000 р. №118// Урядовий кур’єр.2000.28 грудня (№16).-С.4.
57. Про урядові комітети: постанова Кабінету Міністрів України від 17.02.2000 р. №339// Офіційний вісник України.2000.3 березня.-№7.
58. Про утворення Державного департаменту продовольства: постанова Кабінету Міністрів України від 14.03.2000 р. №489// Збірник урядових нормативних актів України.2000.9 серпня.-№16.
59. Про утворення Державного департаменту рибного господарства: постанова Кабінету Міністрів України від 15.03.2000 р. №487// Збірник урядових нормативних актів України.2000.9 серпня.-№16.
60. Про функціональні повноваження Прем’єр-міністра України, Першого віце-прем’єр-міністра України, віце-прем’єр-міністрів України: постанова Кабінету Міністрів України від 11.07.2001 р. №784// Урядовий кур’єр.2001.14 липня (№124).-С.3-4.
61. Про затвердження Типового положення про інспекцію якості та формування ресурсів сільськогосподарської продукції обласної, Севастопольської міської державної адміністрації: постанова Кабінету Міністрів України від 20.10.2000 р. №1568// Офіційний вісник України.2000.19 листопада.-№43.
62. Про затвердження Тимчасового порядку розмежування земель права державної і комунальної власності: постанова Кабінету Міністрів України від 01.08.2002 р. №1100// Урядовий кур’єр.-2002.-21 серпня (№153).-С.8.
63. Земельний кодекс України від 25.10.2001 р. №2768-ІІІ// Урядовий кур’єр.-2001.-15 листопада (№211-212).-С.3-14.
64. Європейська Хартія про місцеве самоврядування// Місцеве та регіональне самоврядування.-1994.-№1-2(6-7).-С.70-77.
65. Адміністративне право України [Підручник для юрид.вузів і факультетів./Ю.П. Битяк, В.В. Богуцький, В.М. Гаращук та ін.]; За ред. Ю.П. Битяка. - Х.: Право,2000.-520с.-С.217-219.
66. Алексеев С.С. Право и перестройка.-М.,1987.-С.174.
67. Алексеев С.С. Проблемы теории государства и права.-М.,1987.-446с.-С.308.
68. Аппарат управления социалистического государства. Ч.2.-М.,1977.-С.7-8.
69. Атаманчук В.Г. Сущность советского государственного управления. - М.: Юридическая литература,1980.-325с.
70. Атаманчук В.Г. Теория государственного управления. Курс лекций. -М.: Юридическая литература,1997.-462с.
71. Афанасьев В.Г. Человек в управлении обществом. - М.: Политиздат,1977.-427с.
72. Афанасьев В.Г. Научное управление обществом. М.,1973.-347с.
73. Ашурков О. Щодо питання ефективності правового регулювання зовнішньоекономічних договорів// Юридичний вісник України.-1998.-8-14 січня (№2).-С.31-32.
74. Бакуменко В.Д. Формування державно-управлінських рішень: проблеми, теорії, методології, практики: Монографія.-К.: УАДУ, 2000.-328с.
75. Бандурка О.М. Основи управління в органах внутрішніх справ України: теорія, досвід, шляхи удосконалення. Підручник. - Х.: Основа,1996.-398с.
76. Бандурка О.М. Управління в органах внутрішніх справ України: Підручник. - Х.: Ун-т внутр. справ ,1998. - 480с.
77. Бахрах Д.Н. Основные понятия теории социального управления. Пермь, 1978.-С.88.
78. Битяк Ю.П., Зуй В.В. Адміністративне право України. Конспект лекцій. Х.: Націон. юрид. акад. України ім. Ярослава Мудрого,1996.-160с.
79. Бухгалтерський облік підприємницької діяльності в Україні. Навчальний посібник/ Огійчук М.Ф., Панченко Л.Г., Сколотій Л.О., Кіданова Н.Б. Харків,1997.-316с.
80. Вернер И.А. Городское самоуправление в России.-Спб,1907.-218с.
81. Гельвеций. Об уме/ Сочинения: в 2-х т.-М.,1973.-С.186-187.
82. Гоббс Т. Сочинения: в 2-х т. Т.2-М.,1989.-С.171.
83. Говоруха В.В. Державне управління цивільно-військовими відносинами в Україні: теоретичні засади та механізми: Автореферат дисертації на здобуття наукового ступеня кандидата наук з державного управління. - Х., 2001. - С.11.
84. Головченко В. Систематизація законодавства як засіб вдосконалення правової системи// Юридичний вісник України.-1998.-25 червня 1 липня (№26).-С.30-32.
85. Головченко В., Корпань О. Конституційні принципи місцевого самоврядування// Право України.-1998.-№3.-С.14.
86. Горобец В.Д. Правовое государство: от истории к современности: Лекция.М.: Акад. МВД России,1995.-24с.
87. Господарські формування ринкового типу в агропромисловому виробництві України.-К.,1996.-58с.
88. Гурне Б. Введение в науку управления. Перев.с франц. Г.С. Яковлева. Ред. и вступ. статья М.И. Пискотина. - М.: «Прогресс», 1969.-430с.
89. Демократизация аппарата государственного управления.-К.,1990.-304с.
90. Державний контроль у сфері виконавчої влади. Наукова доповідь/ За заг. ред. В.Б. Авер’янова.-К.,2000.-С.11.
91. Державне регулювання економіки/ Михасюк І., Мельник А., Крупка М., Залога З./ За ред. І. Михасюка.-Львів: Українські технології,1999.-640с.
92. Державне управління в Україні. (Навчальний посібник). За загальною ред. д.ю.н., проф. В.Б. Авер’янова.-К.,1999. С.111.
93. Державне управління в Україні: теорія і практика. За заг.ред.д.ю.н., проф.. Авер’янова В.Б.-К.: Юрінком Інтер,1998.-432с.
94. Державне управління в Україні: централізація і децентралізація: Монографія/ Відп. ред. Н.Р. Нижник.-К.: УАДУ, 1997.-448с.
95. Європейські принципи державного управління/ Пер. з англ. К.: УАДУ, 2000.-52с.
96. Історико-політичні аспекти становлення системи державного управління в Україні. Кн.1.-К.,2001.-215с.
97. Исследование систем управления: Учеб. пособ. для вузов/ Игнатьева А.В., Максимцев М.М.-М.,2001.-157с.
98. Информационные технологии управления: Учеб. пособие для ВУЗов/Под ред. Ю.М. Черкасова.-М.,2001.-216с.
99. Економіка України за січень-листопад 2001 року// Урядовий кур’єр.-2001.-27 грудня (№242).-С.5.
100. Эрхард Л. Благосостояние для всех. Пер. с нем.-М.: Начала-Прес,1991.-С.17-18.
101. Эффективность государственного управления: Пер. с англ../Общ. ред. С.А. Батчикова и С.Ю. Глазьєва.-М.: АО Консалт-банкир”,1998.-842с.
102. Эффективность правовых норм.-М.,1980.-С.21-75.
103. Каменицер С.Е. Организация и планирование социалистического промышленного производства. М.: Госполитиздат,1950.-478с.
104. Кампо В.М. Місцеве самоврядування в Україні. - К.: Ін Юре,1997.- 32с.
105. Канов О. Державна власність в економічній системі суспільства: деякі теоретичні аспекти// Економіка України. - 1996. - №2. - С.33-42.
106. Кіданова Н.Б. Особливості державного управління приватизацією у аграрному секторі економіки України
- Стоимость доставки:
- 150.00 грн