Каталог / ДЕРЖАВНЕ УПРАВЛІННЯ / Механізми державного управління
скачать файл: ![](/design/img/wordl.gif)
- Назва:
- ДЕРЖАВНЕ УПРАВЛІННЯ ВИКОРИСТАННЯМ ЗЕМЕЛЬНИХ РЕСУРСІВ УКРАЇНИ
- Альтернативное название:
- ГОСУДАРСТВЕННОЕ УПРАВЛЕНИЕ ИСПОЛЬЗОВАНИЯ ЗЕМЕЛЬНЫХ РЕСУРСОВ УКРАИНЫ
- ВНЗ:
- КЛАСИЧНИЙ ПРИВАТНИЙ УНІВЕРСИТЕТ
- Короткий опис:
- КЛАСИЧНИЙ ПРИВАТНИЙ УНІВЕРСИТЕТ
На правах рукопису
Ботезат Олексій Павлович
УДК 351:332.33
ДЕРЖАВНЕ УПРАВЛІННЯ
ВИКОРИСТАННЯМ ЗЕМЕЛЬНИХ РЕСУРСІВ УКРАЇНИ
25.00.02 – механізми державного управління
ДИСЕРТАЦІЯ
на здобуття наукового ступеня
кандидата наук з державного управління
Науковий керівник:
доктор наук з державного управління, професор
Дєгтяр Андрій Олегович
Запоріжжя – 2011
ЗМІСТ
ВСТУП 4
РОЗДІЛ 1. ТЕОРЕТИКО-МЕТОДОЛОГІЧНІ ЗАСАДИ ДЕРЖАВНОГО УПРАВЛІННЯ У СФЕРІ ЗЕМЛЕКОРИСТУВАННЯ 10
1.1. Земельні ресурси як об’єкт державного управління 10
1.2. Механізми управлінського впливу на процес землекористування 27
1.3. Основні етапи реформування системи землекористування в Україні 48
Висновки до розділу 1 68
РОЗДІЛ 2. АНАЛІЗ ВПЛИВУ ОРГАНІВ ДЕРЖАВНОГО УПРАВЛІННЯ НА ВИКОРИСТАННЯ ЗЕМЕЛЬНИХ РЕСУРСІВ 72
2.1. Аналіз сучасного стану та динаміки використання земельних
ресурсів 72
2.2. Нормативно-правове забезпечення державного управління використанням земельних ресурсів 94
2.3. Особливості контрольної діяльності органів влади у сфері землекористування 127
Висновки до розділу 2 147
РОЗДІЛ 3. НАПРЯМИ УДОСКОНАЛЕННЯ ДЕРЖАВНОГО УПРАВЛІННЯ ВИКОРИСТАННЯМ ЗЕМЕЛЬНИХ РЕСУРСІВ 151
3.1. Планування як основа ефективного землекористування 151
3.2. Напрями вдосконалення державного управління 171
3.3. Взаємодія органів влади щодо здійснення контролю за використанням
земель на місцевому рівні 184
Висновки до розділу 3 204
ВИСНОВКИ 208
СПИСОК ВИКОРИСТАНИХ ДЖЕРЕЛ 212
ДОДАТОК А. Земельний фонд України станом на 1.01.2010 р. 229
ДОДАТОК Б. Складові організаційного механізму державного
управління використанням земельних ресурсів 230
ВСТУП
Актуальність теми. Земельний фонд України є національним багатством, раціональне використання якого неможливе без відповідної системи управління. Особливого значення ця система набуває у періоди суттєвих земельних перетворень, коли здійснюється масовий перерозподіл та приватизація земель, реорганізація існуючих об’єктів земельних відносин.
Необхідність управління земельними ресурсами зумовлена такими чинниками: це стратегічні ресурси держави (враховуючи загострення проблем забезпечення продуктами харчування у світі), просторовий базис соціально-економічного розвитку, головний засіб виробництва у сільському та лісовому господарстві, природна скарбниця мінерально-сировинних ресурсів для розвитку національної промисловості та економіки, середовище формування національних багатств України, що перебуває під особливою охороною держави. Означене підтверджує важливість та значення регулювання земельних відносин та використання земельних ресурсів, необхідність удосконалення теоретичних і методичних положень щодо управління земельними ресурсами.
Сучасний етап розвитку українського суспільства характеризується загостренням правових, політичних, організаційних, економічних, екологічних та соціальних питань, що пов’язані з використанням земельних ресурсів. Розпорошеність законодавчих актів та їх невідповідність один одному, наявність різних, іноді протилежних, політичних інтересів, постійна зміна організаційних структур у системі Держкомзему, збільшення кількості порушень земельного законодавства, загострення екологічних проблем, соціальне незадоволення діями влади щодо вирішення земельних питань – це неповний перелік тих напрямів, які потребують негайного регулювання з боку держави. Відтак, зростає потреба у високопрофесійному, науково обґрунтованому, системному управлінні процесами використання земельних ресурсів на державному, регіональному та місцевому рівнях.
У концептуальному плані принципове значення для розробки теми дослідження мають праці вітчизняних і зарубіжних учених, а саме: В. Авер’янова, Г. Атаманчука, М. Кельмана, О. Лазора, В. Малиновського, Г. Одінцової, Г. Райта, В. Чиркіна, В. Цвєткова, Ф. Шамхалова, М. Шульги та ін.
Проблемам формування нової конструкції природокористування значна увага приділяється у працях провідних вітчизняних і зарубіжних учених, таких як С. Дорогунцов, Б. Данилишин, В. Голян, В. Міщенко, М. Шмельов. Питанням удосконалення земельних відносин присвячено праці В. Вакуленка, П. Кулініча, А. Мірошниченка, А. Мартина, Р. Марусенка, О. Мордвінова, О. Новоторова, М. Орлатого, В. Трегобчука, Г. Шарого, М. Хвесика та ін. Наукові праці щодо земельної та аграрної політики були предметом досліджень І. Міхаліної, М. Присяжнюка, А. Третяка, А. Штукатурової, А. Юрченка та ін.
Незважаючи на високий науковий рівень публікацій стосовно зазначених питань, чимало аспектів державного управління використанням земельних ресурсів залишаються недостатньо з’ясованими і вимагають поглибленого дослідження. З огляду на це, актуальним завданням є вдосконалення організаційно-правового механізму державного управління використанням земельних ресурсів.
Зв'язок роботи з науковими програмами, планами, темами. Дисертація виконана в межах наукових тем Класичного приватного університету «Механізми державного управління об’єктами та процесами ринкової економіки» (номер державної реєстрації 0109U002113), «Планування, прогнозування та державне регулювання мікро- і макроекономічних процесів» (номер державної реєстрації 0102U003195). У рамках цих тем автором розроблено пропозиції щодо вдосконалення механізмів державного управління використанням земельних ресурсів шляхом доповнення змісту складових організаційного механізму, сформульовано пропозиції щодо реалізації самоврядного контролю за використанням земель та забезпечення взаємодії органів державної влади й місцевого самоврядування.
Мета й завдання дослідження. Метою дисертаційного дослідження є теоретичне обґрунтування процесу державного управління використанням земельних ресурсів та розробка практичних рекомендацій щодо вдосконалення організаційно-правового механізму державного управління використанням земельних ресурсів.
Для досягнення мети було поставлено і вирішено такі завдання:
– з’ясувати підстави державного управління земельними ресурсами;
– визначити механізми управлінського впливу на процес землекористування;
– проаналізувати основні етапи реформування системи землекористування в Україні;
– проаналізувати сучасний стан і динаміку використання земельних ресурсів, а також його нормативно-правове забезпечення;
– визначити особливості контрольної діяльності органів влади у сфері землекористування;
– обґрунтувати необхідність планування в процесі використання земельних ресурсів;
– систематизувати напрями вдосконалення державного управління використанням земельних ресурсів;
– розробити механізм взаємодії органів влади на місцевому рівні, здійснення контролю за використанням земель.
Об’єктом дослідження – процес державного управління використанням земельних ресурсів.
Предмет дослідження – організаційно-правовий механізм державного управління використанням земельних ресурсів.
Методи дослідження. У дисертаційній роботі для вирішення дослідних завдань використовувався такий комплекс загальнонаукових методів: етімологічного аналізу та порівняння – при поглибленні змісту понятійного апарату дослідження; структурно-функціонального аналізу – для виділення та обґрунтування механізмів державного управління використанням земельних ресурсів; системного аналізу – при з’ясуванні необхідності планування у процесі використання земель; абстрагування та узагальнення – при формулюванні висновків та пропозицій.
Теоретико-методологічною основою дисертаційного дослідження стали наукові праці вітчизняних і зарубіжних учених у галузі державного управління, теорії сталого розвитку, аграрного природокористування, землекористування.
Інформаційну базу дослідження становлять законодавчі та нормативно-правові акти Президента України, Верховної Ради України та Кабінету Міністрів України, Державного комітету по земельних ресурсах України, офіційні матеріали Держкомстатистики України, матеріали періодичних видань.
Наукова новизна одержаних результатів полягає в такому:
вперше:
– запропоновано механізм взаємодії органів влади на місцевому рівні, що передбачає здійснення самоврядного контролю за використанням земель шляхом прийняття на рівні рад положень про самоврядний контроль, визначення його шляхів, суб’єктів та об’єктів, заходів, показників результативності в контексті сталого розвитку територій;
удосконалено:
– методичні підходи до планування в процесі використання земельних ресурсів в частині визначення суті та застосування комплексного підходу, запровадження програмно-цільового підходу як складової комплексного підходу, визначення напрямів дій урядових органів у процесі планування, засобів планування та складових державної політики управління землями;
– напрями вдосконалення державного управління використанням земельних ресурсів в частині визначення вимог до рішень, що стосуються управління земельними ресурсами, оптимізації плати за використання земель, посилення відповідальності за їх псування та забруднення, інвентаризації земельних ресурсів на основі оновленої кадастрової інформації, відпрацювання механізму мінімізації послуг з оформлення документів, стандартизації діяльності землевпорядних і кадастрових організацій, проведення інвестиційного аналізу доцільності використання земель для залучення інвестора, оптимізації правової бази земельних відносин;
дістало подальшого розвитку:
– розкриття сутності поняття «державне управління використанням земельних ресурсів» як упорядкування процесу використання земель від імені держави завдяки суб’єктам управлінської діяльності шляхом реалізації управлінських функцій для досягнення сталого землекористування;
– теоретико-методологічні підходи до визначення підстав державного управління земельними ресурсами, що дає змогу створити умови для раціонального й ефективного використання земель під наглядом держави;
– визначення змісту складових організаційного механізму управлінської діяльності щодо уточнення цілей, завдань, принципів, методів та функцій управління в процесі землекористування;
– визначення особливостей контрольної діяльності у сфері землекористування, що полягають у такому: контролю підлягають всі без винятку землекористувачі, у тому числі органи влади; щорічно збільшується кількість підконтрольних об’єктів та обсяг інспекційної роботи; земельний контроль має бути контролем надвідомчим; не існує методик проведення самоврядного контролю;
– дослідження наукових засад і практичних аспектів земельної реформи, які визначають її подальші напрями, зокрема: приведення земельного законодавства у відповідність зі світовими стандартами; консолідація земель, недопущення спекуляції ними; введення інституту зонування земель як альтернативи їх цільового призначення; відновлення регуляторної ролі держави; створення системи землекористування на основі переходу до економічних методів регулювання земельних відносин.
Практичне значення одержаних результатів полягає в розробці механізму взаємодії органів влади на місцевому рівні що передбачає здійснення самоврядного контролю за використанням земель (довідка № 08-1715/а від 11.11.2010 р.).
Теоретичні розробки дисертаційної роботи використовуються в навчальному процесі Харківського регіонального інституту державного управління Національної академії державного управління при Президентові України при викладанні таких дисциплін: «Земельне та екологічне законодавство», «Управління ресурсами та фінансами» (довідка № 01-1629-01/06-05 від 03.11.2010 р.).
Особистий внесок здобувача. Дисертація є самостійною науковою працею та містить отримані автором особисто результати в галузі науки державного управління, що в сукупності вирішують конкретне наукове завдання щодо вдосконалення механізмів державного управління використанням земельних ресурсів України.
Апробація результатів дослідження. Основні положення й результати дисертації доповідались і обговорювались на науково-практичному семінарі «Інституціональні зміни системи державного управління в умовах суспільних трансформацій та посилення вимог антикорупційного законодавства» (м. Запоріжжя, 2009 р.), конференції «Актуальні проблеми державного управління та державної служби в умовах постіндустріальної економіки» (м. Харків, 2010 р.) та Х Міжнародному науковому конгресі «Державне управління та місцеве самоврядування» (м. Харків, 2010 р.).
Публікації. За темою дисертаційного дослідження опубліковано сім наукових праць, з них 4 – у наукових фахових виданнях загальним обсягом 2,4 д.а.
Обсяг і структура дисертації. Дисертація складається зі вступу, трьох розділів, висновків, списку використаних джерел і додатків. Повний обсяг роботи – 228 сторінок, у тому числі 4 рисунки займають 3 сторінки, 8 таблиць займають 4 сторінки, 2 додатки займають 5 сторінок, список використаних джерел (162 найменування) займають 17 сторінок.
- Список літератури:
- ВИСНОВКИ
Одержані результати в сукупності вирішують науково-прикладне завдання вдосконалення організаційного механізму державного управління використанням земельних ресурсів України, у рамках якого обґрунтовано теоретичні засади державного управління у сфері землекористування та опрацьовано методичні положення щодо вдосконалення організаційного механізму державного управління використанням земельних ресурсів України.
1. Сучасні відносини природокористування характеризуються загостренням суперечностей між економічними й екологічними потребами суспільства, його сучасними та майбутніми, приватними і суспільними інтересами. Найяскравіше ці суперечності виявляються у процесі використання земельних ресурсів, які мають для України стратегічне значення.
Об’єктивна необхідність державного управління використанням земельних ресурсів пояснюється такими чинниками: запровадженням системи регулювання колективного використання ресурсів; створенням можливості інтегрувати в механізм ринку елементи природокористування; забезпеченням раціонального використання ресурсів, що не проходять через ринок; захистом сукупних інтересів всіх членів суспільства, обов’язком забезпечити всім без винятку громадянам країни рівні права, що передбачені Конституцією та законами України, наявністю в органів державної влади та місцевого самоврядування легітимних прав здійснювати діяльність щодо управління.
Державне управління використанням земельних ресурсів – це впорядкування процесу використання земель (відносин між землевласниками, землекористувачами, орендарями та органами влади) від імені держави завдяки суб’єктам управлінської діяльності шляхом реалізації управлінських функцій для досягнення сталого землекористування.
2. Складовими організаційного механізму державного управління використанням земельних ресурсів є цілі, завдання, принципи, методи, об’єкти управління, суб’єкти управління з їх функціональною діяльністю.
До цілей державного управління використанням земельних ресурсів запропоновано віднести таку: запобігання негативним наслідкам використання земельних ресурсів у процесі управлінської діяльності (прийняття рішень). Завдання мають включати в себе фінансове забезпечення заходів планування, прогнозування, організації раціонального використання та охорони земель, підвищення ефективності державного управління. Прийняття управлінських рішень органами влади щодо використання земельних ресурсів має разом з іншими враховувати принцип узгодженого використання всіх видів природних ресурсів.
Реалізація адміністративно-правових методів у сфері землекористування потребує послідовності та наступності управлінських рішень. Реорганізація управлінських підрозділів не сприяє ефективному управлінню. Потребують відновлення моральні відносини стосовно ставлення до землі як особливо цінного ресурсу.
Внаслідок існування законодавчих прогалин не здійснюється управлінська функція планування; не мають механізму реалізації повноваження місцевих державних адміністрацій щодо координації діяльності у сфері земельних відносин; не спрацьовує мотиваційний механізм економічного стимулювання раціонального використання й охорони земель.
На сучасному етапі розвитку суб’єктно-об’єктних відносин у сфері землекористування штатні працівники спеціалізованих контрольних органів не в змозі виконати поставлені завдання, оскільки не володіють достатніми матеріальними і фінансовими ресурсами.
3. Основним завданням державної політики у сфері землекористування є забезпечення умов для ефективного й раціонального використання земель в інтересах задоволення потреб суспільства та громадян. Це можливо за умов визначення чітких орієнтирів земельної реформи. Зокрема, завершення реформування відносин власності на землю, створення сучасної організації системи обліку землі та нерухомості, кадастрової оцінки земель, землевпорядкування; удосконалення управління земельними ресурсами; збереження земельно-ресурсного потенціалу для майбутніх поколінь.
4. З метою належного правового забезпечення раціонального використання земельних ресурсів запропоновано передбачити кошти у Державному бюджеті на розмежування земель державної та комунальної власності, а також розробити положення про залучення спонсорських коштів на ці цілі. Потребують невідкладного прийняття Закони «Про державний земельний кадастр», «Про ринок земель», «Про земельні аукціони».
Врегулювання відносин щодо надання земельних ділянок в оренду в населених пунктах має здійснюватись лише на відкритих земельних аукціонах, що сприяло б прозорості діяльності органів влади та запобігало б проявам корупції при передаванні в оренду земельних ділянок.
5. При збільшенні порушень земельного законодавства зростає значення контролю за використанням земель, якому підлягають всі без винятку установи, організації, органи влади та громадяни. Доведено необхідність посилення контролю за відповідністю законодавчих актів один одному, забезпечення достатньої чисельності інспекторського складу та належного матеріально-технічного й фінансового їх забезпечення. Для реалізації функції контролю у сфері землекористування доведено необхідність забезпечення його надвідомчого характеру.
Потребують опрацювання нормативно-правові засади діяльності органів місцевого самоврядування в частині визначення механізму здійснення самоврядного контролю за використанням земель.
6. Перехід до раціонального землекористування можливий за умов комплексного планування використання земельних ресурсів з урахуванням екологічних, соціальних та економічних аспектів, права приватної та суспільної власності. Особливість комплексного планування полягає в тому, що його цілі відповідають ідеям сталого розвитку щодо задоволення потреб у природних ресурсах сучасних і майбутніх поколінь. Основні засоби комплексного планування: на державному рівні – розробка відповідної політики, перегляд механізмів правового регулювання, розробка систем обробки та аналізу даних про землекористування і земельні ресурси; на регіональному та місцевому рівні – запровадження програмно-цільового підходу.
7. Удосконалення державного управління використанням земельних ресурсів має здійснюватись у законодавчому, організаційному, економічному те технологічному напрямах за умов консолідації зусиль усіх гілок та органів влади шляхом конституційного регулювання суспільних відносин у сфері землекористування.
Підвищенню ефективності державного управління сприятиме: законодавче забезпечення завершення земельної реформи; посилення відповідальності за псування і забруднення земель; усунення невідповідності Земельного та Господарського кодексів України в частині використання земель спільними підприємствами; стандартизація процедур отримання інформації у Державному земельному кадастру; формування системи стратегічного планування, визначення чітких орієнтирів державної політики; чіткий розподіл управлінських функцій між рівнями та органами управління, обов’язковість економічного обґрунтування управлінських рішень, оптимізація плати за забруднення земель; завершення інвентаризації земель; створення підсистем державного оцінювання земельних ділянок та механізмів моніторингу.
8. Організаційний механізм управління використанням земельних ресурсів може бути вдосконалений завдяки реалізації функції контролю на рівні органів місцевого самоврядування шляхом запровадження Положень про самоврядний контроль, що дасть змогу забезпечити уникнення безконтрольного використання земель, сприятиме надходженням до місцевого бюджету, сталому використанню земельних ресурсів та ефективній взаємодії органів державної влади й місцевого самоврядування.
СПИСОК ВИКОРИСТАНИХ ДЖЕРЕЛ
1. Реймерс Н.Ф. Екология (теория, законы, правила, принципы и гипотезы) / Н.Ф. Реймерс. – М. : Россия молодая, 1994. – 367 с.
2. Експертна доповідь. Україна у 2007 році: внутрішнє та зовнішнє становище та перспективи розвитку. – К. : Центр стратегічних досліджень та інноватики, 2008. – 846 с.
3. Дехтяренко Ю. Регулювання земельних відносин у місті / Ю. Дехтяренко, О. Драпіковський, І. Іванова. – К. : Основи, 1997. – 139 с.
4. Корецький М.Х. Державне регулювання аграрної сфери у ринковій економіці : монографія / М.Х. Корецький. – К. : Вид-во УАДУ, 2002. – 260 с.
5. Будзяк О.С. Перспективи розвитку органічного землеробства в Україні / О.С. Будзяк // Розвиток продуктивних сил України: від В.І. Вернадського до сьогодення : матеріали міжнар. наук. конф. (20 березня 2009 р.) : у 3 ч. / РВПС України НАН України. – К. : РВПС України НАН України, 2009. – Ч. 2. – С. 66–67.
6. Кривов В.М. Деякі питання грунтоводоохоронного забезпечення земельної реформи / В.М. Кривов // Землевпорядний вісник. – 2001. – № 1. – С. 14–15.
7. Стратегія соціально-економічного розвитку Харківської області на період до 2011 року : монографія / [за заг. ред. Є.П. Кушнарьова]. – Х. : ІНЖЕК, 2004. – 448 с.
8. Постанова Кабінету Міністрів України “Про Основні напрями державної політики України у галузі охорони довкілля, використання природних ресурсів та забезпечення екологічної безпеки” від 03.03.1998 р. № 188/98 [Електронний ресурс]. – Режим доступу: http://www.zakon.rada.gov.
ua/cgi-bin/laws/main.cgi.
9. Ковалев Е. Продовольственная проблема в современном мире / Е. Ковалев // Мировая экономика и международные отношения. – 1999. – № 6. – С. 32.
10. Конкурентоспроможність української економіки / [за ред. акад. НАН України В.М. Гейця, акад. НАН України В.П. Семиноженка, чл.-кор. НАН України Б.Є. Кваснюка]. – К. : Фенікс, 2007. – 556 с.
11. Ботезат О.П. Земельні ресурси як стратегічний ресурс держави / О.П.Ботезат // Актуальні проблеми державного управління та державної служби в умовах постіндустріальної економіки : матеріали міжвуз. наук.-практ. конф. – Х. : ХНЕУ, 2010. – № 8 (84). – С. 81–82.
12. Лазор О.Я Державне управління у сфері реалізації екологічної політики в Україні: організаційно-правові засади : монографія / О.Я. Лазор ; [передмова і заг. наук. ред. проф. М.Д. Лесечка]. – Л. : Ліга-Прес, 2003. – 542 с.
13. Закон України “Про землеустрій” від 22.03.2003 р. № 858-IV // Верховна Рада України. – К. : Парлам. вид-во, 2003. – № 368. – С. 282. – (Бібліотека офіційних видань).
14. Офіційний веб-сайт Natural Resources Database. – Режим доступу: www.NRDB.co.uk.
15. Гелбрейт Дж. Экономические теории и цели общества / Дж. Гелбрейт. – М., 1979. – С. 8.
16. Россоха В.В. Методичні підходи до оцінювання і використання потенціалу природних ресурсів в аграрній сфері економіки / В.В. Россоха // Економіка і прогнозування. – К., 2009. – № 2. – С. 83–97.
17. Шреплер Х.-А. Международные экономические организации /
Х.-А. Шреплер. – М., 1999. – 54 с.
18. Пал Леслі А. Аналіз державної політики / А. Леслі Пал ; [пер. з англ. І. Дзюб]. – К. : Основи, 1999. – 422 с.
19. Конституція України від 28.06.1996 р. № 254к/96-ВР / Верховна Рада України. – К. : Парлам. вид-во, 2005. – № 2. – С. 44. – (Бібліотека офіційних видань).
20. Низ А. Экономика и окружающая середа : пер. с англ. / А. Низ. – М. : Экономика, 1981. – 182 с.
21. Мордвінов О.Г. Управління аграрним природокористуванням в умовах ринкової трансформації : монографія / О.Г. Мордвінов. – К. : Вид-во УАДУ, 2000. – 344 с.
22. Шамхалов Ф. Теория государственного управления / Ф. Шамхалов. – М. : Экономика, 2002. – 636 с.
23. Ботезат О.П. Земельні ресурси як об’єкт державного управління / О.П. Ботезат // Держава та регіони. Серія : Державне управління. – 2009. – № 4. – С. 20–23.
24. Третяк А. Стан та шляхи розвитку земельних відносин і системи землекористування в аграрному комплексі України / А. Третяк // Землевпорядний вісник. – 2008. – № 6. – С. 4–14.
25. Хвесик М.А. Інституціональне забезпечення землекористування: теорія і практика : монографія / М.А. Хвесик, В.А. Голян. – К. : Книжкове вид-во НАУ, 2006. – 260 с.
26. Цвєтков В.В. Державне управління: основні фактори ефективності (політико-правовий аспект) / В.В. Цвєтков. – Х. : Право, 1996. – 164 с.
27. Атаманчук Г.В. Государственное управление (организационные и функциональные вопросы) : учеб. пособ. / Г.В. Атаманчук. – М. : Экономика, 2000. – 302 с.
28. Кельман М.С. Загальна теорія держави і права : підручник / М.С. Кельман, О.Г. Мурашин, Н.М. Хома. – Л. : Новий світ – 2000, 2003. – 584 с.
29. Мандрица В.Ш. Правовые основы управления : учеб. пособ. / В.Ш. Мандрица, В.В. Касьянов. – Ростов н/Д : Феникс, 2002. – 480 с.
30. Державне управління і менеджмент : навч. посіб. у табл. і схемах / [Г.С. Одинцова, Г.І. Мостовий, О.Ю. Амосов та ін. ; за заг. ред. д-ра екон. наук, проф. Г.С. Одинцової]. – Х. : ХарРІ УАДУ, 2002. – 492 с.
31. Боклаг В.А. Інформаційне забезпечення державного управління земельними ресурсами : автореф. дис. ... канд. наук з держ. упр. / В.А. Боклаг. – Запоріжжя, 2009. – 20 с.
32. Третяк А. Формування нової системи управління землями державної власності / А. Третяк, В. Кулініч // Землевпорядний вісник. – 2009. – № 1. – С. 20–25.
33. Указ Президента України “Про Основні напрями земельної реформи в Україні на 2001–2005 роки” від 30.05.2001 р. № 372/2001 [Електронний ресурс]. – Режим доступу: http://www.zakon.rada.gov.ua.
34. Земельний кодекс України від 25.10.2001 р. № 1378-IV / Верховна Рада України. – К. : Парлам. вид-во, 2008. – № 38. – С. 71. – (Бібліотека офіційних видань).
35. Третяк А. Основні напрями змін та удосконалення державної земельної політики в Україні / А. Третяк // Національна безпека і оборона. – 2009. – № 3. – С. 58–64.
36. Управління розвитком міста : навч. посіб. / [за ред. В.М. Вакуленка, М.К. Орлатого]. – К. : Вид-во НАДУ, 2006. – 389 с.
37. Правознавство : підручник / [А.І. Берлач, Д.О. Карпенко, В.С. Ковальський та ін. ; за ред. В.В. Копейчикова, А.М. Колодія]. – К. : Юрінком Інтер, 2005. – 752 с.
38. Государственное управление: от философских оснований до созидания сильного и процветающего государства : монография / [под ред. проф. С.Н. Князева]. – Минск : Акад. управления при Президенте Республики Беларусь, 2007 – 464 с.
39. Закон України “Про охорону земель” від 19.06.2003 р. № 962-IV // Верховна Рада України. – К. : Парлам. вид-во, 2003. – № 39. – С. 349. – (Бібліотека офіційних видань).
40. Новоторов О.С. Економіка землегосподарювання: теорія, методологія / О.С. Новоторов ; [за ред. академіка НАН України Б.М. Данилишина] ; РВПС України НАН України. – К. : ДКС центр, 2009. – 628 с.
41. Постанова Верховної Ради України “Про земельну реформу” від 15.03.1991 р. // Відомості Верховної Ради УРСР (ВВР). – 1991. – № 10. – Ст. 100.
42. Закон України “Про селянське (фермерське) господарство” від 20.12.1991 р. № 2009-XII // Відомості Верховної Ради України. – 1992. – № 14. – Ст. 186.
43. Постанова Кабінету Міністрів України “Про порядок ведення державного земельного кадастру” від 12.01.1993 р. № 15 [Електронний ресурс]. – Режим доступу: http://www.zakon.rada.gov.ua/cgi-bin/laws/main.cgi.
44. Указ Президента України “Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва” від 10.11.1994 р. [Електронний ресурс]. – Режим доступу: http://www.zakon.rada.gov.ua.
45. Указ Президента України “Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям” від 08.08.1995 р. [Електронний ресурс]. – Режим доступу: http://www.zakon.rada.gov.ua.
46. Указ Президента України “Про захист прав власників земельних часток (паїв)” від 21.04.1998 р. [Електронний ресурс]. – Режим доступу: http://www.zakon.rada.gov.ua.
47. Указ Президента України “Про фіксований сільськогосподарський податок” від 18.06.1998 р. [Електронний ресурс]. – Режим доступу: http://www.zakon.rada.gov.ua.
48. Закон України “Про форми власності на землю” від 30.01.1992 р. // Відомості Верховної Ради України (ВВР). – 1992. – № 18. – Ст. 225.
49. Кулініч П. Проблеми земельної політики в Україні та шляхи їх розв’язання / П. Кулініч // Національна безпека і оборона. – 2009. – № 3. – С. 47–50.
50. Закон України “Про оренду землі” від 06.10.1998 р. № 161-XIV : за станом на 16.09.2008 р. // Верховна Рада України. – К. : Парлам. вид-во, 2008. – № 48. – С. 358. – (Бібліотека офіційних видань).
51. Указ Президента України “Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки” від 03.12.1999 р. [Електронний ресурс]. – Режим доступу: http://www.zakon.rada.gov.ua.
52. Указ Президента України “Про основні напрями земельної реформи в Україні на 2001–2005 роки” від 30.05.2001 р. [Електронний ресурс]. – Режим доступу: http://www.zakon.rada.gov.ua.
53. Постанова Кабінету Міністрів України “Про Утворення урядових органів державного управління у складі Міністерства екології і природних ресурсів України” від 14.03.2001 р. № 239 // Офіційний вісник України. – 2001. – № 11. – Ст. 477.
54. Концепція розвитку земельних відносин в України на 2008–2015 рр. [Електронний ресурс]. – Режим доступу: http://www.kovaliv.kiev.ua.
55. Закон України “Про основні засади державної аграрної політики на період до 2015 року” від 18.10.2005 р. № 2982-IV // Верховна Рада України. – К. : Парлам. вид-во, 2006. – № 1. – С. 17. – (Бібліотека офіційних видань).
56. Постанова Кабінету Міністрів України “Про затвердження Державної цільової програми розвитку українського села на період до 2015 року” від 19.09.2007 р. № 1158 [Електронний ресурс]. – Режим доступу: http://www.zakon.rada.gov.ua.
57. Коваленко Ю. Особенности аграрных реформ в государствах ЦВЕ и в Украине / Ю. Коваленко // Экономика Украины. – 2003. – № 9. – С. 72–79.
58. Ciaian P. Land Market Imperfections and Agricultural Policy Impacts in the New EU Member States: A Partial Equilibrium Analysis / P. Ciaian, J. Swinnen // LICOS Discussion Papers. Discussion Paper. – 2005.
59. Zvi Lerman, Csaba Csaki and Gershon Feder. Evolving farm structures and land use patterns in former socialist countries Quarterly Journal of International Agriculture. – 2004. – № 4. – P. 309–335.
60. Richard GROVER European Union Accession and Land Tenure Data in Central and Eastern Europe // Shaping the Change XXIII FIG Congress Munich, Germany. – 2006. – 8–13 October.
61. Земельна реформа: не обробляють мільйони гектарів // Голос України. – 2008. – № 63 (4313).
62. Buday S. Rozvoj trhu s polnohospodarskou podou. Zaverecna sprava z vyskumneho projektu, APVT –27–004402. – Bratislava : VUEPP, 2005.
63. Мостовяк М.І. Досвід країн Центральної та Східної Європи у впровадженні ринку сільськогосподарських земель / М.І. Мостовяк // Стратегічні пріоритети. – 2009. – № 1 (10). – С. 159–166.
64. Мірошниченко А.М. Науково-практичний коментар Земельного кодексу України / А.М. Мірошниченко, Р.І. Марусенко. – 2-ге вид., перероб. і доп. – К. : Алеута : КНТ : ЦУЛ, 2009. – 507 с.
65. Закон України “Про охорону земель” 19.06.2003 р. № 962-IV // Верховна Рада України. – К. : Парлам. вид-во, 2003. – № 39. – С. 349. – (Бібліотека офіційних видань).
66. Стельмащук А.М. Державне регулювання економіки : навч. посіб. / А.М. Стельмащук. – Тернопіль : ТАНГ, 2000. – 315 с.
67. Закон України «Про Кабінет Міністрів України» від 27.07.2010 р. № 279-17 // Відомості Верховної Ради України (ВВР). – 2008. – № 25. – Ст. 241.
68. Мороз Ю.Ю. Статистична оцінка ефективності використання земельних ресурсів в сільськогосподарському виробництві / Ю.Ю. Мороз // Розвиток продуктивних сил України: від В.І. Вернадського до сьогодення : матеріали міжнар. наук. конф. (20 березня 2009 р., м. Київ) : у 3 ч. – К. : РВПС України НАН України, 2009. – Ч. 3. – С. 28–31.
69. Персоляк В.Ю. Організаційно-правовий механізм управління земельними ресурсами населених пунктів / В.Ю. Персоляк // Актуальні проблеми державного управління : зб. наук. пр. – Х. : Магістр, 2005. – № 3 (26). – С. 156–165.
70. Природноресурсове право України : навч. посіб. / [за ред. І.І. Каракаша]. – К. : Істина, 2005. – 375 с.
71. Дорош Й.М. Стратегія використання земельних ресурсів України сучасному вимірі / Й.М. Дорош, М.П. Стецюк, С.О. Осипчук // Розвиток продуктивних сил України: від В.І. Вернадського до сьогодення : матеріали міжнар. наук. конф. (20 березня 2009 р., м. Київ) : у 3 ч. – К. : РВПС України НАН України, 2009. – Ч. 3. – С. 268–269.
72. Динаміка зміни структури земельного фонду за основними видами угідь за функціональними використанням [Електронний ресурс]. – Режим доступу: http://www dkzr.gov.ua.
73. Осадча І. Складові формування сталого аграрного землекористування / І. Осадча // Землевпорядний вісник. – 2009. – № 1. – С. 35–39.
74. Сайко В.Ф. Системи обробітку ґрунтів в Україні / В.Ф. Сайко // Збірник наук. праць Національного наукового центру “Інститут землеробства УААН”. – К. : ЕКМО, 2007. – Вип. 1. – С. 3–10.
75. Волков І. Рілля голодує / І. Волков // Дзеркало тижня. – 2009. – № 29 (757).
76. Україна у 2008 році: щорічні оцінки суспільно-політичного та соціально-економічного розвитку : монографія / [за заг. ред. Ю.Г. Рубана]. – К. : НІСД, 2008. – 744 с.
77. Удосконалення земельних відносин в аграрній сфері : наукова доповідь / [д.е.н., проф., акад. УААН В.М. Трегобчук, к.е.н. Н.М. Скурська, к.е.н. В.П. Яровий та ін.]. – К. : Об’єднаний інститут економіки НАН України, 2004. – 47 с.
78. Міхаліна І.Г. Розвиток аграрної політики України в контексті вступу в ЄС : монографія/ І.Г. Міхаліна. – К. : Вид-во НАДУ, 2006. – 212 с.
79. Межжерін С. Життя під знаком тотальної деградації / С. Межжерін, Ю. Шеляг-Сосонко // Дзеркало тижня. – 2001. – № 15 (339). – С. 8.
80. Регіони України : статистичний збірник / [за заг. ред. О.Г. Осауленка]. – К. : Освіта, 2008. – Ч. 1. – 580 с.
81. Постанова Кабінету Міністрів України “Деякі питання реалізації права власності на землю громадянами України” від 05.08.2009 р. № 844 [Електронний ресурс]. – Режим доступу: http://www.zakon.rada.gov.ua.
82. Рогач С.М. Концептуальні підходи щодо формування нової моделі аграрного природокористування / С.М. Рогач // Розвиток продуктивних сил України: від В.І. Вернадського до сьогодення : матеріали міжнар. наук. конф. (20 березня 2009 р., м. Київ) : у 3 ч. – К. : РВПС України НАН України, 2009. – Ч. 3. – С. 115–118.
83. Шульга М.В. Актуальні проблеми правового регулювання земельних відносин в сучасних умовах : автореф. дис. … д-ра юрид. наук / М.В. Шульга ; Національна юридична академія України ім. Ярослава Мудрого. –Х., 1998. – 48 с.
84. Хом’яченко С.І. Правове забезпечення контролю за використанням та охороною земель в Україні : автореф. дис. ... канд. юрид. наук / С.І. Хом’яченко ; Інститут держави і права ім. В.М. Корецького. – К., 2004. – 24 с.
85. Закон України “Про розмежування земель державної та комунальної власності” від 05.02.2004 р. № 1457-IV : за станом на 15.01.2009 р. // Верховна Рада України. – К. : Парлам. вид-во, 2003. – № 23. – С. 281. – (Бібліотека офіційних видань).
86. Лега В. Правові та економічні аспекти розмежування земель державної та комунальної власності / В. Лега // Юридичний журнал. – 2007. – № 7. – С. 25–31.
87. Солярчук Ю. Управління земельними ресурсами в містах / Ю. Солярчук // Вісник Львів. держ. аграр. ун-ту. Серія : Землевпорядкування і земельний кадастр. – 2001. – № 4. – С. 180–186.
88. Добряк Д.С. Комунальна власність на землю: сутність, мотивація, принципи реалізації / Д.С. Добряк, А.М. Муховиков, А.Т. Тихонов // Землевпорядкування. – 2002. – № 2. – С. 7–11.
89. Шляхтич О. Розмежовуватися хочуть не всі. Чому? / О. Шляхтич // Землевпорядний вісник : науково-виробничий журнал. – К., 2009. – № 11. – С. 9–11.
90. Ботезат О.П. Власність територіальної громади на землю / О.П. Ботезат // Інституціональні зміни системи державного управління України в умовах суспільних трансформацій та посилення вимог антикорупційного законодавства : збірник матеріалів семінару / [редкол. : В.М. Огаренко, О.Г. Мордвінов та ін.]. – Запоріжжя : Вид-во КПУ, 2009. – С. 67–69.
91. Закон України “Про оренду землі” від 06.10.1998 р. № 161-XIV : за станом на 16.09.2008 р. // Верховна Рада України. – К. : Парлам. вид-во, 2008. – № 48. – С. 358. – (Бібліотека офіційних видань).
92. Закон України “Про плату за землю” від 03.07.1992 р. № 2535-XII : за станом на 26.12.2008 р. / Верховна Рада України. – К. : Парлам. вид-во, 2009. – № 20. – С. 269. – (Бібліотека офіційних видань)
93. Закон України “Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)” від 05.06.2003 р. № 899-IV // Верховна Рада України. – К. : Парлам. вид-во, 2003. – № 38. – С. 314. – (Бібліотека офіційних видань).
94. Закон України “Про форми власності на землю” від 30.01.1992 р. № 2073-XII // Верховна Рада України. – К. : Парлам. вид-во, 1992. – № 18. – С. 225. – (Бібліотека офіційних видань).
95. Закон України “Про державний контроль за використанням та охороною земель” від 19.06.2003 р. № 963-IV : за станом на 16.09.2008 р. // Верховна Рада України. – К. : Парлам. вид-во, 2008. – № 48. – С. 358. – (Бібліотека офіційних видань).
96. Боковикова Ю.В. Питання землекористування (управлінський аспект) / Ю.В. Боковикова // Актуальні проблеми державного управління : зб. наук. пр. – Х. : Магістр, 2009. – № 2 (36). – С. 125–131.
97. Словарь современных экономических и правовых терминов / [авт.-сост. В.Н. Шимов, А.Н. Тур, Н.В. Страх и др. ; под ред. В.Н. Шимова, В.С. Каменкова]. – Минск : Амалфея, 2002. – 816 с.
98. Райт Г. Державне управління / Г. Райт ; [пер. з англ. В. Івашка]. – К. : Основи, 1994. – 191 с.
99. Великий енциклопедичний юридичний словник / [за ред. акад. НАН України Ю.С. Шемшученка]. – К. : Юридична думка, 2007. – 992 с.
100. Чиркин В.Е. Государственное управление. Элементарный курс / В.Е. Чиркин. – М. : Юристъ, 2001. – 320 с.
101. Хом’яченко С.І. Правове забезпечення контролю за використанням та охороною земель в Україні : автореф. дис. ... канд. юрид. наук / С.І. Хом’яченко ; Інститут держави і права ім. В.М. Корецького. – К., 2004.
102. Ботезат О.П. Особливості державного контролю в сфері землекористування / О.П. Ботезат // Теорія і практика державного управління : зб. наук. пр. – Х. : Магістр, 2009. – Вип. 4 (27). – С. 261–266.
103. Зеленцов А.Б. Контроль за деятельностью исполнительной власти в зарубежных странах : учеб. пособ. / А.Б. Зеленцов. – М. : Изд-во РУДН, 2002. – 190 с.
104. Постанова Кабінету Міністрів України “Про затвердження Положення про Державний комітет України із земельних ресурсів” від 19.03.2008 р. № 224 [Електронний ресурс]. – Режим доступу: http://www.zakon.rada.gov.ua.
105. Постанова Кабінету Міністрів України “Про додаткові заходи щодо врегулювання земельних відносин” від 26.08.2009 р. № 901 [Електронний ресурс]. – Режим доступу: http://www.zakon.rada.gov.ua.
106. Постанова Кабінету Міністрів України “Про додаткові заходи щодо безоплатних оформлення та видачі громадянам України державних актів на право власності на земельні ділянки” № 1112 // Урядовий кур’єр. – 2009. – № 199.
107. Постанова Кабінету Міністрів України “Про утворення Державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель” від 21.06.2010 р. № 477 [Електронний ресурс]. – Режим доступу: http://www.dzi.com.ua.
108. Офіц. веб-сайт Держкомзему [Електронний ресурс]. – Режим доступу: http://www.dkz.gov.ua.
109. Закон України “Про місцеве самоврядування в Україні” // Відомості Верховної Ради України (ВВР). – 1997. – № 24. – Ст. 170.
110. Политическая энциклопедия : в 2 т. / [рук. проекта Г.Н. Семигин ; Нац. общ.-науч. фонд]. – М. : Мысль, 2000. – 750 с.
111. Малиновський В.Я. Державне управління : навч. посіб. / В.Я. Малиновський. – Луцьк, 2000. – С. 228.
112. Положення про громадських інспекторів з охорони навколишнього природного середовища : затверджене наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 05.07.1999 р. № 150 [Електронний ресурс]. – Режим доступу: http://www.zakon.rada.gov.ua/cgi-bin/laws/main.cgi.
113. Закон України “Про охорону навколишнього природного середовища” від 25.06.1991 р. № 1264-XII : за станом на 15.01.2009 р. // Верховна Рада України. – К. : Парлам. вид-во, 2009. – № 24. – С. 297. – (Бібліотека офіційних видань).
114. Закон України “Про основи національної безпеки України” // Відомості Верховної Ради України (ВВР). – 2003. – № 39. – Ст. 351.
115. Указ Президента України “Про стратегію національної безпеки України” від 12.12.2007 р. № 105/2007 [Електронний ресурс]. – Режим доступу: http://www.zakon.rada.gov.ua.
116. Геєць В. Я розпоряджався би передусім своїми коштами, а не запозиченими, бо ми вже є жертвою кредитної експансії / В. Геєць // Дзеркало тижня. – 2009. – № 8 (736).
117. Юрченко А. Сучасна земельна політика в Україні: окремі проблеми і шляхи їх усунення / А. Юрченко // Національна безпека і оборона. – 2009. – № 3. – С. 69–75.
118. Програма розвитку земельних відносин і охорони земель у місті Донецьку на 2006-2010 роки [Електронний ресурс]. – Режим доступу: http://lukyanchenko.dn.ua/public_echo.php?id=261.
119. Третяк А. Ринок землi – не базар – потребує державного регулювання / А. Третяк // Урядовий кур’єр. – 2007. – № 52. – С. 8.
120. Третяк А. Основні напрями змін та удосконалення державної земельної політики в Україні / А. Третяк // Національна безпека і оборона. – 2009. – № 3. – С. 58–64.
121. Третяк А. Формування нової системи управління землями державної власності / А. Третяк, В. Кулініч // Землевпорядний вісник. – 2009. – № 1. – С. 20–25.
122. Ботезат О.П. Комплексний підхід в плануванні використання земельних ресурсів / О.П. Ботезат // Актуальні проблеми державного управління. – 2010. – № 1 (37). – С. 374–381.
123. Закон України “Про об’єднання громадян”. – К. : Парламентське вид-во, 1998. – 15 с.
124. Штукатурова А. Іноземний інвестор на шляху до української землі: перепони та їх подолання / А. Штукатурова // Національна безпека і оборона. – 2009. – № 3. – С. 64–69.
125. Постанова Кабінету Міністрів України “Про затвердження Порядку здійснення розрахунків з розстроченням платежу за придбання земельної ділянки державної та комунальної власності” від 22.04.2009 р. № 381 [Електронний ресурс]. – Режим доступу: http://www.zakon.rada.gov.ua.
126. Бондар В. Земельна реформа за законами Хаммурапі / В. Бондар // Дзеркало тижня. – 2007. – № 24 (653).
127. Пробач нам, земле, бо ми ще ростемо... або Як максимально ефективно розпорядитися земельними ресурсами / [І. Ведерникова та ін.] // Дзеркало тижня. – 2007. – № 34 (663).
128. Зейкан Я. Беззахисна земля / Я. Зейкан // Дзеркало тижня. – 2008. – № 18 (697).
129. Качинський А.Б. Екологічна безпека України: системні принципи та методи формалізації / А.Б. Качинський, Ю.В. Єгоров // Національна безпека: український вимір. – 2009. – № 4. – С. 71–79.
130. Кошкалда І.В. Наслідки господарського використання земельних угідь / І.В. Кошкалда // Теорія та практика державного управління : зб. наук. праць. – Х. : Магістр, 2008. – Вип. 2 (21). – С. 239–243.
131. Присяжнюк М. Земельна політика України: стан, законодавче забезпечення, стратегічне планування / М. Присяжнюк // Національна безпека і оборона. – 2009. – № 3. – С. 54–58.
132. Правові основи майнових і земельних відносин : навч. посіб. / [за ред. В.М. Єрмоленко]. – К. : Магістр – ХХІ сторіччя, 2007. – 384 с.
133. Хартия “Города Европы на пути к устойчивому развитию” (Ольборгская хартия) : одобрена участниками Европейской конференции по устойчивому развитию больших и малых городов Европы (Ольборг, Дания, 27 мая 1994 г.) [Электронный ресурс]. – Режим доступа: www.sustainable-cities.eu/upload/pdf_files/ac_russian.pdf.
134. Концепція сталого розвитку населених пунктів : схвалена Постановою Верховної Ради України від 24.12.1999 р. № 1359-XIV [Електронний ресурс]. – Режим доступу: http://www.zakon.rada.gov.ua/cgi-bin/laws/main.cgi.
135. Постанова Кабінету Міністрів України “Про затвердження Положення про регіональні кадастри природних ресурсів” від 28.12.2001 р. № 1781 [Електронний ресурс]. – Режим доступу: http://www.zakon.rada.gov.
ua/cgi-bin/laws/main.cgi.
136. Проблеми реформування публічної влади : зб. матеріалів та документів / [за заг. ред. Р.П. Безсмертного ; наук. ред. М.О. Пухтинський]. – К. : Атіка-Н, 2009. – 479 с.
137. Цивільний кодекс України [Електронний ресурс]. – Режим доступу: http://rada.gov.ua.
138. Чопенко В. Земельна реформа загрузла в землі / В. Чопенко // Дзеркало тижня. – 2006. – № 17 (596).
139. Шарий Г.І. Реалізація політики держави у сфері земельних відносин / Г.І. Шарий // Актуальні проблеми державного управління : зб. наук. праць : у 2 ч. – Х. : Магістр, 2005. – № 2 (24). – Ч. 1. – С. 86–96.
140. Юридична енциклопедія : в 6 т. / [редкол.: Ю.С. Шемшученко (голова) та ін.]. – К. : Українська енциклопедія, 2001. – 680 с.
141. Commons J. Institutional Economics. Its Plase in Political Economy / J. Commons. – New Brunswick ; London : Trancaction publishers,1990. – Vol. 2. – P. 69.
142. Guide to municipal strategy development. – Toronto : Canadien urban Institute, 1996.
143. Judd D. Leadership and Urban Regeneration. Cities in North America and Europe / D. Judd, M. Parkinson. – Washington, 1990.
144. Leach S. Strengthening Local Governerment in the 1990 s. / S. Leach. – London, 1992.
145. Власов В.І. Використання земельних ресурсів у країнах – основних виробниках сільськогосподарської продукції / В.І. Власов // Економіка АПК. – 2007. – № 4. – С. 152–154.
146. Данилко В.К. Законодавча база земельних відносин в Україні: статистичний аспект / В.К. Данилко, Т.В. Кобилянська // Статистика України. – 2007. – № 3. – С. 29–33.
147. Про землю : зб. законів і законодавчих актів України. – Х. : ІГВІНІ, 2005. – 200 с.
148. Третяк А.М. Управління земельними ресурсами / А.М. Третяк, О.С. Дорош. – К. : Август Трейд, 2008. – 462 с.
149. Шлемко В.Т. Економічна безпека України: сутність і напрямки забезпечення / В.Т. Шлемко, І.Ф. Бінько. – К. : НІСД, 1997. – 52 с.
150. Лосев К.С. Экологические проблемы России и сопредельных территорий / К.С. Лосев, М.Д. Ананичева. – М., 2000. – 226 с.
151. Концепція економічної безпеки України / [кер. проекту акад. В.М. Геєць] ; Ін-т екон. прогнозування. – К. : Логос, 1999. – С. 24.
152. Борисенко Е.М. Продовольственная безопасность России: проблемы и перспективы / Е.М. Борисенко ; [под ред. В.С. Балабанова]. – М. : Экономика, 1997. – 349 с.
153. Канаш О.П. Земельно-кадастрова інформація як інформаційна база еколого-економічної оцінки земель / О.П. Канаш, А.Г. Мартин, Т.О. Євсюков // Землеустрій та кадастр. – 2004. – № 1–2. – С. 55–61.
154. Кулініч В.В. Деякі аспекти удосконалення земельно-кадастрового обліку для потреб еколого-економічної оцінки земель / В.В. Кулініч, А.Г. Мартин, Т.О. Євсюков // Землевпорядний вісник. – 2004. – № 4. – С. 11–15.
155. Євсюков Т.О. Деякі підходи до екологічної оцінки стану землекористування на основі даних земельного кадастру / Т.О. Євсюков, А.Г. Мартин // Землевпорядний вісник. – 2004. – № 2. – С. 65–69.
156. Словник термінів у сфері земельних відносин та землекористування / [за заг. ред. д-ра екон. наук, проф., чл.-кор. УААН А.М. Третяка]. – К. : Август Трейд, 2008. – 240 с.
157. Участь громадськості у забезпеченні сталого розвитку територіальної громади : наук.-метод. розробка / [кол. авт. : А.Й. Серант, П.І. Шевчук, В.І. Карпук та ін. ; за заг. ред. П.І. Шевчука, А.Й. Серанта]. – К. : НАДУ, 2009. – 72 с.
158. Нормативно-правові акти щодо здійснення державного контролю за використанням та охороною земель / [за заг. ред. О.М. Нечипоренка]. – К. : Август Трейд, 2008. – 208 с.
159. Нормативи землекористування : зб. нормативно-правових актів та науково-методичних рекомендацій у сфері землекористування та охорони земель : у 2 кн. / [за ред. академіка УААН, д-ра екон. наук, проф. Л.Я. Новаковського]. – К. : Август Трейд, 2008. – 250 с.
160. Нормативно-правові акти у галузі оцінки земель / [упоряд. : А.М. Третяк, С.М. Горбатович, А.Г. Мартин]. – К. : Август Трейд, 2008. – 368 с.
161. Закон України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” // Відомості Верховної Ради України (ВВР). – 2007. – № 29. – Ст. 389.
162. Розпорядження Кабінету Міністрів України “Про забезпечення здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” від 15.09.2010 р. № 1850-р [Електронний ресурс]. – Режим доступу: http://www.kmu.gov.ua/control/uk/newsnpd.
- Стоимость доставки:
- 200.00 грн