Каталог / ЕКОНОМІЧНІ НАУКИ / Економіка підприємництва
скачать файл: ![](/design/img/wordl.gif)
- Назва:
- ПІДВИЩЕННЯ ЕКОНОМІЧНОЇ СТІЙКОСТІ АГРАРНИХ ПІДПРИЄМСТВ
- ВНЗ:
- ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ДЕРЖАВНИЙ АГРАРНИЙ УНІВЕРСИТЕТ
- Короткий опис:
- ВСТУП……………………………………………………………………..…..
РОЗДІЛ 1. ТЕОРЕТИЧНІ ЗАСАДИ ЕКОНОМІЧНОЇ СТІЙКОСТІ АГ-РАРНИХ ПІДПРИЄМСТВ……………………………………………..…….
1.1. Економічна сутність стійкості аграрних підприємств………………...
1.2. Методика оцінки економічної стійкості аграрних підприємств………
1.3. Чинники забезпечення економічної ефективності та стійкості розвит-
ку аграрних підприємств…………………………...………………………...
Висновки до розділу 1………………………………………………………..
РОЗДІЛ 2. ОЦІНКА ЕКОНОМІЧНОЇ СТІЙКОСТІ АГРАРНИХ ПІД-ПРИЄМСТВ В РИНКОВИХ УМОВАХ ГОСПОДАРЮВАННЯ ДНІП-РОПЕТРОВСЬКОГО РАЙОНУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ……..
2.1. Трансформаційні організаційно-економічні перетворення в аграрній сфері Дніпропетровської області..…………………………………………...
2.2. Економічна ефективність і стійкість аграрних підприємств в ринко-вих умовах……………………………………………………………...
2.3. Вплив основних чинників на економічну стійкість підприємств…….
Висновки до розділу 2………………………………………………………..
РОЗДІЛ 3. КОНЦЕПТУАЛЬНІ ПОЛОЖЕННЯ ПІДВИЩЕННЯ ЕКОНО-МІЧНОЇ СТІЙКОСТІ АГРАРНИХ ПІДПРИЄМСТВ……………….……..
3.1. Механізм створення конкурентно-здатних агропромислових груп і компаній………………………………………………………..……………...
3.2. Формування кредитного кооперативу і лізингового підрозділу……….
3.3. Внутрішньогосподарський механізм забезпечення економічної стій-кості аграрних підприємств……...……………...…………………………...
Висновки до розділу 3………………………………………………………..
ВИСНОВКИ…………………………………………………………………..
СПИСОК ВИКОРИСТАНИХ ДЖЕРЕЛ……………………………………
ДОДАТКИ ……………………………………………………………………
ВСТУП
Актуальність теми. Перехід економіки до ринкових відносин створив якісно нові соціально-економічні умови розвитку аграрного виробництва. В період трансформаційних перетворень були відмічені як позитивні, так і нега-тивні тенденції розвитку галузей аграрного виробництва. Ринкові відносини ще не стали регулятором міжгалузевих пропорцій, що вплинуло на економічну стійкість господарюючих суб’єктів аграрного виробництва.
Система державного регулювання агропромислового виробництва не пов-ністю сформована. Недостатньо розвинений ринковий механізм, що склався, підсилив тенденцію привласнення значної частини чистого доходу, вироб-люваного в сільському господарстві, промисловістю, торгівлею та іншими галузями суспільного виробництва. Через зниження реальних доходів скоро-тився платоспроможний попит населення на продовольчу продукцію, що в свою чергу зумовило різкий спад виробництва сільськогосподарської продукції, створило загострення проблеми неплатоспроможності біля 30% аграрних під-приємств.
В умовах розвитку багатоукладності в економіці аграрного виробництва в перехідний період до ринку, формування нових господарських формувань у сільському господарстві на основі різних форм власності потребують глибокого вивчення питання ефективності їх діяльності, розробки й організації засто-сування системи господарських механізмів функціонування корпоративних структур, дослідження ролі і значення організаційно-економічних і техніко-технологічних факторів у розвитку конкурентоспроможного агропромислового виробництва, його інтеграції у світове цивілізоване ринкове співтовариство.
Теоретичні основи економічної стійкості аграрних підприємств в умовах ринку обґрунтовані в працях таких зарубіжних учених, як Ю.Брігхема, Р.Брейли, Б.Єфимова, А. Нельсона, Дж.М. Кейнса, А. Маршалла, Й. Шумпе-тера, Е.Стоянової, Дж.К.Ван Хорна, Е.Хелферта та вітчизняних учених, таких як В.Андрійчук, В.Амбросов, Л.Анічин, П.Гайдуцький, С.Іванюта, М.Коре-цький, М.Кропивко, І.Лукінов, П.Макаренко, M.Малік, Л.Мельник, П.Cаблук, В.Юрчишин та інші.
Незважаючи на високий рівень проведених досліджень, окремі проблеми потребують подальшого опрацювання. Так недостатньо вивченими зали-шаються показники оцінювання економічної стійкості аграрних підприємств, потребують методологічних підходів рейтингове оцінювання показників економічної стійкості та подальше обґрунтування напрямів підвищення еко-номічної стійкості аграрних підприємств з урахуванням сучасних умов розвит-ку ринкової економіки в Україні.
Актуальність проблеми, її практичне значення й недостатня теоретична розробленість зумовили вибір теми дисертації.
Зв’язок роботи з науковими програмами, планами, темами. Наукові результати, теоретичні положення й висновки дослідження були здійснені у межах теми Дніпропетровського державного аграрного університету “Орга-нізація, розвиток та державне регулювання аграрного підприємництва в умовах ринкових перетворень” (номер державної реєстрації 0102U005022). Роль автора полягає у розробці пропозицій щодо напрямів підвищення економічної стій-кості аграрних підприємств Дніпропетровської області.
Мета й завдання дослідження. Мета дисертаційного дослідження по-лягає в науково-теоретичному обґрунтуванні та виробленні пропозицій щодо підвищення економічної стійкості аграрних підприємств.
Для досягнення визначеної мети були поставлені та вирішені такі завдання:
– узагальнити теоретичні основи сутності економічної стійкості аграрних підприємств;
– обґрунтувати показники оцінювання економічної та фінансової стійкості підприємств;
– здійснити класифікацію головних чинників зовнішнього і внут-рішнього середовища, що впливають на економічну стійкість аграрних під-приємств;
– дати оцінку економічної та фінансової стійкості аграрних під-приємств;
– визначити чинники забезпечення економічної ефективності і стійкості розвитку аграрних підприємств;
– розробити методологічні підходи до рейтингового оцінювання еконо-мічної стійкості аграрних підприємств,
– розробити організаційно-економічні напрями підвищення економічної стійкості аграрних підприємств;
– сформувати внутрішньогосподарський механізм забезпечення еконо-мічної стійкості аграрних підприємств.
Об’єктом дослідження є процес виробничо-господарської діяльності різ-них форм власності аграрних підприємств та їх інтеграційних формувань в умовах ринкового розвитку економіки.
Предметом дослідження є теоретичні, методологічні та практичні аспек-ти визначення форм і механізмів забезпечення економічної стійкості аграрних підприємств.
Методи дослідження. Теоретико-методологічною основою дослідження є загальнонаукові та спеціальні методи пізнання явищ і процесів, що ґрунту-ються на сучасних положеннях економічної теорії та галузевої економіки, а та-кож наукових працях вітчизняних і зарубіжних учених з проблем формування системи економічної стійкості та управління нею в аграрних підприємствах
В роботі використано історичний та логічний методи – для дослідження теоретичних засад стійкості ведення й ефективності сільськогосподарського ви-робництва; діалектичний і абстрактно-логічний – для теоретичного узагаль-нення й формування висновків; порівняльного аналізу та рядів динаміки – для порівняння фактичних даних звітного періоду та попередніх років, виявлення зміни показників дослідження в часі; економіко-статистичний – для аналізу сучасного стану стійкості роботи аграрних підприємств; абстрагування, аналізу та синтезу, формалізації – обґрунтування напрямів підвищення економічної ефективності та стійкості аграрних підприємств.
Інформаційною базою дослідження були матеріали Державного комітету статистики України в Дніпропетровській області, розробки науково-дослідних установ, дані бухгалтерської звітності, урядові видання, а також результати вла-сних спостережень.
Наукова новизна одержаних результатів полягає в тому, що:
вперше
- запропоновано внести до первинних документів: накладних, товарно-транспортних накладних, податкових накладних додаткові параметри оцінки продукції при реалізації її переробним чи заготівельним підприємствам, зокрема реквізити якості продукції: сортність, вміст цукру, крохмалю, клейковини, білка, жиру для послідуючого визначення справедливої вартості за вироблену продукцію та отримання відповідного доходу товаровиробниками;
удосконалено
– рейтингове оцінювання економічної стійкості аграрних підприємств через використання коефіцієнтів оновлення основного капіталу, внесення добрив на 1 га ріллі та співвідношення оплати праці до прожиткового мінімуму та показників вартості валової продукції, балансового прибутку, що дає мож-ливість провести групування суб’єктів господарювання, як в окремих регіонах, так і в державі;
– методологічний підхід щодо оцінки економічної стійкості аграрних підприємств через систему показників загальноекономічних й фінансових, що дозволяє оперативно впливати на фінансові результати діяльності підприємств та забезпечити фінансову стабільність та упередити від банкрутства;
– оцінку економічної стійкості аграрних підприємств через вико-ристання організаційних чинників і зокрема створення територіальної інтег-рації підприємств різних сфер АПК в рамках агропромислової фінансової групи та створення внутрішнього кооперативного банку і лізингового підрозділу в банку;
– механізм внутрішньогосподарського забезпечення економічної стій-кості аграрних підприємств через створення у складі власного внутрішнього кооперативного банку спеціалізованого лізингового підрозділу та здійснення внутрішньогосподарських розрахункових операцій через застосування чекової форми контролю у центрах витрат;
набули подальшого розвитку
– теоретичне обґрунтування сутності економічної стійкості аграрних підприємств як їх здатність одержувати доходи, протистояти внутрішнім і зовніш-нім негативним чинникам, уміння адаптуватися до мінливих умов ви-робництва й використовувати їх з найвищим ефектом для задоволення сус-пільних потреб у сільськогосподарській продукції та збереження екологічної рівноваги в природному середовищі;
– проведена класифікація головних чинників зовнішнього і внутріш-нього середовища, що впливають на економічну стійкість аграрних під-приємств з метою використання їх для внутрішньогосподарської діяльності та різних груп контрагентів;
– виявлені чинники, що вплинули на економічну і фінансову стійкість аграрних підприємств через відсутність механізму згладжування “дефекту” ринку в частині обмеження ціноутворення апробованими у світі методами як ринкового (створення альтернативних ланок аграрної інфраструктури), так і неринкового характеру (підтримка прибутковості аграрного сектора на рівні простого або розширеного відтворення з боку держави); призупинення і руйнація великих агропромислових комплексів з високотехнологічними про-цесами виробництва та зношеність їх матеріально-технічної бази, для віднов-лення якої потребує тривалого часу; переоцінка значення реформування відно-син власності при виділенні земельних наділів; неврегульованість попиту і пропозиції аграрного виробництва; не конкурентоздатність сільськогоспо-дарської продукції; зміна системи державного регулювання розвитку аграрного сектору, відсутність консолідації політичних сил суспільства щодо проведення аграрної реформи на всіх її етапах та відсутність належної державної підтримки розвитку;
– авторське визначення етапів аналізу фінансового стану аграрних під-приємств, які на відміну від існуючих проводяться в такій послідовності: аналіз коефіцієнтів ліквідності, аналіз основного і оборотного капіталу і коефіцієнта маневрування, аналіз якості активів, аналіз середнього періоду надання кре-диту, аналіз дебіторсько-кредиторської заборгованості, аналіз ліквідності при мобілізації засобів.
Практичне значення одержаних результатів полягає у застосуванні розроблених пропозицій щодо підвищення економічної стійкості аграрних під-приємств Дніпропетровською обласною державною адміністрацією при підго-товці проекту Програми розвитку агропромислового комплексу Дніпропетров-ської області на 2008-2010 рр. (довідка № 15-2141 від 10.04.2007 р.).
Результати досліджень щодо розроблених автором методологічних під-ходів підвищення економічної стійкості аграрних підприємств, системи показ-ників оцінювання економічної стійкості аграрних підприємств використані у практичній діяльності ТОВ «Приват-агро», м. Дніпропетровськ (довідка №207/01/1-120 від 15.05.2007 р.), ТОВ «Дукла», Полтавська область (довідка № 326/3 від 30.05.2007 р.), ТОВ «Коновалівське», Полтавська область (довідка № 161 від 05.06.2007 р.).
Теоретичні розробки дисертаційної роботи використовуються у навчаль-ному процесі Дніпропетровського державного аграрного університету при вик-ладанні таких дисциплін: “Менеджмент”, “Економіка сільського господарства” (довідка № 09-01/264 від 06.06.2007р.).
Особистий внесок здобувача. Основні положення й висновки дисертації розроблено автором особисто і викладені в одноосібних наукових працях. У статтях, опублікованих у співавторстві (номер 71, 141 за списком літератури, що поданий в дисертаційній роботі), особисто автору належить: [71] – обґрун-тування необхідності кредитування підприємств аграрного сектору, [141] – дослідження розвитку формування категорії «стійкість».
Апробація результатів дослідження. Основні положення дисертаційної роботи та результати досліджень доповідались, обговорювались й одержали схвалення на таких науково-практичних конференціях: “Наука та інновації – 2005” (м. Дніпропетровськ, 2005 р.), “Особливості соціально-економічного розвитку України і регіонів” (м. Запоріжжя, 2006 р.), “Современные аспекты финансового управления экономическими процессами” (м. Севастополь, 2007), “Стратегія регіонального розвитку: формування та механізми реалізації” (м.Одеса, 2007), “Актуальні проблеми інноваційно-інвестиційного розвитку економіки України” (м. Харків, 2007).
Публікації. Основні положення та одержані результати досліджень викладені в 13 наукових публікаціях, з них 8 – у наукових фахових виданнях, в тому числі 2 – у співавторстві; загальний обсяг публікацій становить 4,43 обл.-вид. аркушів.
Структура дисертації. Дисертація складається зі вступу, трьох розділів, висновків, списку використаних джерел, додатків. Обсяг дисертації – 160 сто-рінок. Робота містить 24 таблиці, 21 рисунок, 24 додатка. Список використаних джерел складається з 198 найменувань.
- Список літератури:
- ВИСНОВКИ
На основі узагальнення матеріалів дослідження запропоновано такі висновки:
1. Проведені реформи в аграрному секторі не дали очікуваних позитив-них результатів через відсутність механізму згладжування “дефекту” ринку в частині обмеження ціноутворення апробованими у світі методами як ринкового (створення альтернативних ланок аграрної інфраструктури), так і неринкового характеру (підтримка прибутковості аграрного сектора на рівні простого або розширеного відтворення з боку держави), руйнацію великих агропромислових комплексів з високотехнологічними процесами виробництва та зношеність їх матеріально-технічної база, для відновлення якої потребує тривалого часу; переоцінка значення реформування відносин власності при виділенні земель-них наділів, неврегульованості попиту і пропозиції аграрного виробництва, не конкурентноздатності сільськогосподарської продукції, зміні системи держав-ного регулювання розвитку аграрного сектору, відсутності консолідації полі-тичних сил суспільства щодо проведення аграрної реформи на всіх її етапах та відсутності належної державної підтримки розвитку.
2. Автор вважає, що економічна стійкість аграрних підприємств - це здатність їх отримувати доходи, протистояти внутрішнім і зовнішнім нега-тивним чинникам, адаптуватися до нестабільних умов аграрного вироб-ництва, ефективно використовувати природний потенціал в процесі відтворю-ваних процесів, забезпечувати продовольством населення та зберігати екологічну рівновагу в природному середовищі.
3. Оцінка економічної стійкості передбачає використання показників, що характеризують передумови стійкості підприємства - зростання обсягів виробництва, обсягів продажів, грошової виручки, продуктивності праці, прибутку, зниження собівартості, що є основою для забезпечення фінансової стійкості та ділової активності. Внутрішніми показниками фінансової стійкості є збалансованість доходів і витрат, засобів і джерел їх формування, зовнішніми – платоспроможність і ліквідність. Економічна стійкість підприємства тісно пов’язана з його положенням на ринку виробленої продукції, її якості, конку-рентоспроможності.
4. Систему показників оцінки економічної стійкості аграрних підприємств необхідно застосовувати через їх значущість для контрагентів: засновникам підприємства через ефективність використання виробничих ресурсів, окупність витрат виробництва та його рентабельність; податковому органу через сплату податків; комерційному банку через платоспроможність підприємства; партнерам по договірних відносинах через фінансову стійкість; інвесторів цікавлять показники, що впливають на прибутковість капіталу підприємств та сталий стратегічний розвиток підприємства.
5. Зовнішні чинники економічної стійкості аграрних підприємств класифіковані за рівнем їх впливу на результати роботи підприємства: пряма (держава, постачальники, конкуренти, споживачі) і непряма (міжнародний стан, стан економіки в країні, науково-технічний прогрес, політичні й соціально-культурні чинники). Параметри чинників внутрішнього середовища формуються під впливом зовнішніх. Різноманіття чинників внутрішнього середовища аграрних підприємств можна поділити за основними видами їх діяльності: постачальницької, виробничої, збутової.
6. У результаті проведення рейтингової оцінки економічної стійкості аграрних підприємств Дніпропетровського району їх поділено на три групи за показниками відтворення ресурсів і рівнем економічної ефективності. Аграрні підприємства першої групи відрізняються високою часткою оновлення основного капіталу, підтримкою родючості ґрунту на належному рівні й дуже високим рівнем зацікавленості працівників у результатах праці. В другу групу віднесені підприємства, що забезпечують умови самоокупності і мають нагоду для подолання причин, які негативно впливають на рівень виробництва. Для підприємств третьої групи характерна тенденція різкого спаду виробництва в результаті порушення відтворювальних процесів, показники яких нижчі від нормативних.
7. Аналіз економічної і фінансової стійкості передбачають поетапність проведення виробничо-економічного та в подальшому фінансового стану аграрних підприємств, які на відміну від існуючих проводяться в такій послідовності: перший етап - аналіз виробничих і економічних показників у натуральному і вартісному виразі; другий етап - аналіз коефіцієнтів ліквідності, аналіз оборотного капіталу і коефіцієнта маневрування, аналіз якості активів, аналіз середнього періоду надання кредиту, аналіз дебіторсько-кредиторської заборгованості, аналіз ліквідності при мобілізації засобів.
8. Об’єднання підприємств різних сфер АПК в агропромислову фінансову группу, до складу якої входить власний кооперативний банк зі спеціальним лізинговим підрозділом, який би сприяв вирішенню фінансових проблем у підприємств-учасників шляхом видачі не тільки короткострокових, а й довгострокових кредитів під перспективні проекти на вигідних умовах, ніж у комерційних банках. Формування такої агропромислової фінансової групи сприятиме не тільки підвищенню економічної стійкості аграрних підприємств, а й активізації господарської діяльності в агропромисловому виробництві.
СПИСОК ВИКОРИСТАНИХ ДЖЕРЕЛ
1. Аграрна реформа в Україні: здобутки і прорахунки (Аналітична доповідь УЦЕПД) / Національна безпека і оборона. – 2001. – №5 (17). – С. 2-55.
2. Аграрна економіка: Підручник / Д.К.Семенда, О.І.Здоровцов, П.С. Котик, О.О.Школьний, О.Л.Бурляй, М.А.Коротєєв, Л.Ф.Бурик, А.П.Бурляй, А.І.Кисіль, К.Г.Гайдай: За ред. Д.К. Семенди та О.І.Здоровцова.- Умань,2005- 318с.
3. Аграрний сектор економіки України у 2003 році / Є.В. Пугачов, І.В. Кобута, Н.В. Сеперович та ін.; Координаційна рада з питань аграрної політики, Міжнар. банк реконстр. та розв. // Актуальні питання аграрної політики: Зб. праць 2003-2004. – К., 2004. – С. 4-74.
4. Агропромисловий комплекс України: Стан, тенденції та перспективи розвитку / За ред. П.К. Канінського. – К.: ННЦ ІАЕ, 2005. – 290 с.
5. Амбросов В.Я. Напрямок трансформаційних змін в АПК регіону // Ринкова трансформація економіки АПК. В 4 ч. / За ред. П.Т.Саблука, В.Я.Ам-бросова, Г.Є.Мазнєва. – К.: ІАЕ, 2002. – Ч.1: Соціально-економічні проблеми розвитку села. – С. 12-19.
6. Американські фермери долають проблеми // Пропозиція. – 2002. – № 7. – С.32-34.
7. Андрійчук В.Г. Економіка аграрних підприємств: Підручник.- 2-ге вид., доп.і переробл. –К.: КНЕУ, 2004. – 378-511 с
8. Андрійчук В.Г. Економічна реформа в АПК: подальші кроки // Соціально-економічна ситуація та шляхи подолання кризового стану в агропромисловому комплексі України. – К., 1999. – С.33-41.
9. Антикризове управління в АПК: Навчальний посібник / С.М.Іванюта, В.Ф.Іванюта, В.В.Писаренко, В.Д.Чумак – Вид-во «Кобеляки», 2002.- 208с.
10. Бабенко С. Власність споживчої кооперації: соціально-економічна природа та особливості реформування // Економіка України. – 2001. – № 12. – С.4-9.
11. Бакаєв О.О., Кулик В.В., Цюпко С.В. Економічний кругообіг доходів в сільському господарстві // Економіка АПК. – 2002. - № 6. – с. 53-62.
12. Баланюк І.Ф. Новий етап розвитку аграрних відносин // Вісник Прикарпатського університету. Серія: економіка. Випуск 1. – Івано-Франківськ: “Плай”, 2004. – С. 65-71.
13. Балян А.В. Особливості програм СС з підтримки транскордонного співробітництва // Вісник аграрної науки. – 2005. – № 4. – С.68-72.
14. Балян А.В. Політика багатоукладності сільського господарства //Еконо¬міка АПК. –2001. –№12. –С.107-109.
15. Басенко А. Агросектор і стратегія господарювання //Сільський час. –2003. – № 20 (401). –С. 4.
16. Бєлінський В.Ю., Канінський П.К. Формування агропромислового комплексу в умовах внутрішньорайонної спеціалізації.– К.: Урожай, 1983. – 75с.
17. Білозор Л.В. Методологічні підходи щодо формування інноваційної продукції в аграрній сфері // Економіка АПК. – 2004. – № 9. – С. 88-92.
18. Богуцький О.А. Аналіз економічної ефективності сільськогосподарського виробництва. –К.: Урожай, 1996. –С.264.
19. Бойко В.І. Стратегія розвитку аграрного сектору в контексті глобалізації продовольчої проблеми // Вісник Академії економічних наук. Науковий щорічник. – 2003. – № 2(4). – С. 21-23.
20. Болотова Ю. Поддержка сельскохозяйственных товаропроизводителей в США // АПК: экономика, управление. – 2004. – № 1. – С.37-41.
21. Борисова В.А. Методологічні основи вибору спеціалізації сільсько-господарського підприємства // Економіка АПК. – 2000. – № 11. – С.34-38.
22. Бородіна О.М. Сільськогосподарське дорадництво та проблеми його кадрового забезпечення. – К.: ІАЕ, 2001. – 72 с.
23. Бородкин А. Внутрихозяйственный (управленческий) учет: концепция и организация // Бухгалтерский учет и аудит. – 2001. – №2. – С.45-53.
24. Брейли Р., Майерс С. Принципы корпоративных финансов: Пер.с англ.; - М.: ЗАО «Олимп-Бизнес», 1997. – 1120 с.
25. Бригхем Юджин. Энциклопедия финансового менеджмента: Сокр.пер.с англ.; Ред. кол. А.М.Емельянов, В.В.Воронов, В.И.Кушлин и др. – 5-е изд.- М.: ОАО Издательство Экономика, 1998. – 828 с.
26. Брунь С. Німецькі кредити українському селу //Сільський час. –2003. –№24. –С.4.
27. Бурачек І.В. Вплив витрат виробництва на результат діяльності вироб-ничих кооперативів в сільському господарстві // Агроінком. – 2004. – № 7-8. – С.79-82.
28. Бурачек І.В. Класифікація та розвиток форм виробничої кооперації в сільському господарстві // Економіка АПК. – 2003. – №4. – С.55-60.
29. Бурачек І.В. Розвиток виробничої кооперації в сільському господарстві України // Економіка АПК. – 2005. – №1. – С.31-37.
30. Буробокин И., Панин А., Синюкова В. Место кооперации в системе мезоэкономики многоотраслевого АПК // АПК: экономика, управление. – 2001. – № 12. – С.57-63.
31. Валентинов В.Л. Методологічні аспекти дослідження розвитку сільськогосподарської кооперації // Економіка АПК. – 2000. – № 9. – С.37-39.
32. Вахненко Т. Фінансові ризики ревальвації номінального обмінного курсу // Вісник Національного банку України. 2005. - №5. – с. 19-22.
33. Вісник Харк. нац. техн. ун-ту сільського господарства: Економічні науки. Ринкова трансформація економіки АПК. Випуск 31.- Х.: ХНТУСГ, 2004р.- 335с.
34. Власов В.І. Розвиток ринків сільськогосподарської продукції Європей-ського Союзу до 2011 р. /УААН ННЦ “Ін-т аграрної економіки”. – 2004.– 34 с.
35. Власов Д.В. Функції Фермерської кредитної адміністрації в США // Економіка АПК. – № 8. – 2002. – С.134-136.
36. Волик А.М. Розвиток виробничої та обслуговуючої сільгоспкооперації в Україні //Економіка АПК. –2000. –№4. –С.38-39.
37. Володін С.А. Організація і функціонування МТС на сучасному ринку // Агроінком. – 1999. – № 1-2. – С.10-12.
38. Волок М.М.Я у фермери пішов би... – Дніпропетровськ: Промінь, 1990.– 160 с.
39. Воробьев И.П., Кинтель М.И. Специализация и концентрация производства в условиях рыночной экономики // Экономика сельско-хозяйственных и перерабатывающих предприятий. – 1992. – № 9. – С.5-7.
40. Воротін В.Є. Макроекономічне регулювання в умовах глобальних трансформацій: Монографія. – К.: Вид-во УАДУ, 2002. – 392 с.
41. Гайдуцький А.П. Інвестиційна конкурентноспроможність аграрного сектора України. – К.: Нора-друк, 2004. - 246 с.
42. Гайдуцький П.І., Лобас М.І. Відродження МТС. – К.,1997. – 508 с.
43. Галанець В.Г. Стратегія трансформації форм господарювання // Основні напрями високоефективного розвитку пореформеного агропромислового виробництва в Україні на інноваційній основі. Матеріали четвертих річних зборів Всеукраїнського конгресу вчених економістів-аграрників. 25-26 червня 2002 р., м.Київ. – 2002. – С.252-258.
44. Гальчинський А. С., Геєць В. М., Бабенко С. Г., Базилюк Я. Б., Буркинський Б. В. Стратегія економічного і соціального розвитку України (2004-2015 роки) “Шляхом європейської інтеграції” / Національний ін-т стратегічних досліджень; Ін-т економічного прогнозування НАН України. — К., 2004. — 416с.
45. Гаркуша О.М. Головні шляхи підвищення ефективності аграрного виробництва в умовах становлення ринкових відносин //Вісник аграрної науки Причорномор’я, Випуск 5, 1998. – С.19-22.
46. Гатаулина Е. Тенденции развития крупных сельских хозяйств США // АПК: экономика, управление. – 2000. – №6. – С. 56-63.
47. Генеза ринкової економіки (політекономія, мікроекономіка, макроеко-номіка, економічний аналіз, економіка підприємства, менеджмент, маркетинг, фінанси, банки, інвестиції, біржова діяльність): Терміни, поняття, персоналії. Укладачі: В.С.Іфтемічук, В.А.Григорєв, М.І.Манілич, Г.Д.Шутак / За наук.ред. Г.І.Башнянина і В.С.Іфтемічука.- 2-ге видання, виправлене і доповнене.- Львів: «Магнолія 2006», 2007.-688 с.
48. Геєць В. Деякі порівняльні ознаки трансформаційних моделей економіки України і Росії // Економіка України. – 2005. – № 5. – С. 4-17.
49. Геєць В.М. Нестабільність та економічне зростання. – К.: Ін-т економ. прогнозув., 2000. – 344 с.
50. Глебов И., Телегин В. Развивать сельскохозяйственную потребительс-кую кооперацию // Экономика сельского хозяйства России. – 2004.– №8.– С.5-7.
51. Голубев А. Резервы повышения эффективности сельскохозяй-ственного производства //АПК: Экономика, управление. –2002. –№5. –С.58-62.
52. Гончаренко Н.Г. Реформування системи оплати праці в агропромисло¬вому комплексі //Агроінком. –2000. –№1-2. –С.44-46.
53. Гончаренко О.В. Закон про зерно: погляд у майбутнє //Економіка АПК. – 2003. –№1. –С.108-112.
54. Горбонос Ф.В. Кооператив як форма прояву відносин // Економіка АПК. – 2004. – № 9. – С.26-32.
55. Горлов С. Аграрная сфера США: состояние и перспективы //АПК: экономика, управление. –1999. –№9. –С.41-44.
56. Горська О.В. Проблеми АПК України в контексті європейської інтеграції // Економіка АПК. – 2003. – № 1. – С.132-135.
57. Господарський кодекс України, 16 січня 2003 p. // Відомості Верховної Ради України. – 2003. – № 19-20, 21-22.
58. Гудзинський С.О. Макроекономічні аспекти трансформації умов сільської зайнятості у коротко- та середньостроковій перспективі / Економічні та соціальні аспекти розвитку АПК і сільських територій. / НАН України. Вип. 1. Об’єднаний інститут економіки. – Київ, 2004. – C. 64-75.
59. Гудзинський С.О. Правове забезпечення активних заходів на сільському ринку праці / Економічні та соціальні аспекти розвитку АПК і сільських територій. / НАН України. Вип. 2. Об’єднаний інститут економіки. – Київ, 2005. – C. 118-126.
60. Гудзь О.Є. Забезпечення сільськогосподарських підприємств кредит-ними ресурсами //Економіка АПК. –2003. –№1. –С.86-90.
61. Гуков Я.С. Технічне переоснащення сільськогосподарського виробництва як основний захід підвищення його ефективності //Основні напрями висо¬коефективного розвитку пореформеного агропромислового виробництва в Україні на інноваційній основі. –К.: УАЕ УААН. –2002. –С.730.
62. Данилів Б.В., Кучеренко Л.С. Необхідність державної підтримки сільськогосподарського виробництва та відродження тваринництва в Україні // Економіка АПК. – 2004. – № 11. – С. 59–62.
63. Дацій О.І. Енергозберігаючі технології в сільському господарстві. – Запоріжжя: ГУ “ЗІДМУ”, 2004. – 40 с.
64. Добровольска О.В. Економічний механізм регулювання економічної стійкості аграрних підприємств // АгроСвіт. – 2007. – № 15. – С. 5-12.
65. Добровольска О.В. Забезпечення економічної стійкості розвитку аг-рарних підприємств // Інвестиції: Практика та досвід. – 2007. – № 16. – С. 10-15
66. Добровольска О.В. Класифікація факторів впливу на економічну стійкість підприємств // Інвестиції: Практика та досвід. – 2007. – № 8. – С. 23-27.
67. Добровольска О.В. Модель контролінгу економічної стійкості підприємства // АгроСвіт. – 2007. – № 8. – С. 32-35.
68. Добровольська О.В. Теоретичні основи управління стійкістю аграрних підприємств як економічний процес//Економіка та держава.–2006.-№ 3.–С.45-48.
69. Добровольска О.В. Оцінка економічної стійкості аграрних підприємств // Інвестиції: Практика та досвід. – 2007. – № 15. – С. 12-17
70. Добровольска О.В. Теоретичні основи категорії економічної стійкості аграрних підприємств // Матеріали Міжнародної науково-практичної конференції “Наука та інновації – 2005”. – Т. 12: Економічні науки. – Дніпропетровськ: Наука і освіта, 2005. – С. 12-13.
71. Добровольска О.В., Катан Л.І. Фінансові аспекти стійкості та стабі-льності аграрного виробництва // Сучасні аспекти фінансового управління економічними процесами: Матеріали Всеукр. наук.-метод. конф., м.Севастополь, 5-8 вересня 2007р. – Севастополь: Вид-во СевНТУ, 2007.- С.36-38.
72. Добровольска О.В. Формування економічної стійкості аграрних підприємств // АгроСвіт. – 2007. – № 16 – С. 9-16.
73. Добровольська О.В. Особливості економічної ефективності і стійкості розвитку аграрних підприємств // Дні науки: Зб. тез доповідей: В 4 т. / Гуманітарний університет “ЗІДМУ”, 5–6 жовтня 2006. – Запоріжжя: ГУ ”ЗІДМУ”, 2006. – Т. 2. – С. 135–136.
74. Добровольська О.В. Поліпшення показників економічної стійкості аграрних підприємств // Стратегія регіонального розвитку: формування та механізми реалізації: Матеріали щорічної міжнародної науково-практичної конференції. 31 жовтня 2007 р. У 2-х томах. – Т. 2. – Одеса: ОРІДУ НАДУ, 2007. – С. 92-93.
75. Добровольська О.В. Забезпечення економічної стійкості аграрних підприємств та класифікація чинників, що її обумовлюють // Актуальні проблеми інноваційно-інвестиційного розвитку економіки України: Матеріали наук. – практ. конф., 27 листопада 2007 р. – Х.: Вид-во ХаРІ НАДУ «Магістр», 2007. – С. 330-333.
76. Довганчин Г.В., Шморгун Л.Г. Ціновий механізм у системі економіч-них відносин в агропромисловому комплексі //Економіка АПК. –2000. –№4. – С.65-69.
77. Довженко В.А. Визначення спеціалізації фермерського господарства в умовах посиленого радіологічного навантаження // Агроінком. – 2004. – № 9-10. – С.73-77.
78. Долинський В.П., Долинський С.В. Дяченко І.Б. Особливості та розвиток підприємництва в аграрних і агропереробних підприємствах //Економіка АПК. –2000. –№12. –С.46-55.
79. Доценко Л.В. Особливості організації дорадчих служб в південному регіоні // Економіка АПК. – 2003. – № 6. – С. 33.
80. Дудяк Р.П., Бугіль С.Я. Організація оптової торгівлі на агропромис-ловому ринку України //Ринкова трансформація економіки АПК Ч.4. –К.:ІАЕ. –2002. –С.126-128.
81. Еберхардт П. Сільське господарство Польщі та України в період трансформацій // Економіка України. – 2001. – № 12. – С.76-79.
82. Евлоев Я. Кооперация и интеграция в агропромышленном производстве // АПК: экономика, управление. – 2000. – № 5.– С.50-56.
83. Економічна енциклопедія: У 3 т. / Редкол. С.В. Мочерний. – К.: Академія, 2000. – Т. 3. – 952 с.
84. Економічні та соціальні аспекти розвитку АПК і сільських територій: Збірник наукових праць / Відп. ред. Трегобчук В.М. – К.: НАН України. Об’єднаний ін-т економіки, 2004. – 187 с.
85. Ефективність реформування української економіки: Зб. наук. пр. / НАН України, Інститут економіки: Відп. ред. Н. Герасимчук, – Київ, 1999. – 210 с.
86. Ефективність сільськогосподарського виробництва в особистих підсобних господарствах громадян. – К.: ІАЕ УААН, 2001. – 378 с.
87. Ефимов Б. Необходимо возродить сельскохозяйственную кооперацию // Экономика сельского хозяйства России. – 2000. – № 12. – С.6.
88. Європейський вибір. Концептуальні засади стратегії економічного та соціального розвитку України на 2002–2011 роки: Послання Президента України до Верховної Ради України // Урядовий кур'єр. – 2002. – № 100. – С. 3.
89. Закон України “Про сільськогосподарську кооперацію”.//Відомості Верховної Ради (ВВР), 1997, N 39, ст.261. Із змінами за станом на 07.02.2005.
90. Закон України “Про споживчу кооперацію” N 2266-XII від 10.04.92. Із змінами за станом на 07.02.2005.
91. Закон України “Про банки і банківську діяльність” від 7 грудня 2000 р. № 2121- / Офіційний вісник України. – 2001. – № 1-2. Ч. 1. – С. 1-52.
92. Закон України “Про державну підтримку сільського господарства України” від 24 червня 2004 р. № 1877// Економіка АПК. –2004.– № 10.–С. 3-28.
93. Закон України “Про промислово-фінансові групи” від 21 листопада 1995р. № 437/95-ВР // Відомості Верховної Ради України. – 1996.– № 23.– С. 88.
94. Закон України “Про систему оподаткування” від 25 червня 1991 р. № 1251-ХІІ ВР зі змінами // Урядовий кур’єр. – 1997. – 20 червня. – С. 3-5.
95. Закон України “Про сільськогосподарську кооперацію” від 17 липня 1997 р. №469/97-ВР // Відомості Верховної Ради України. – 1997.–№39.– С. 261.
96. Закон України “Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001-2004 років” від 18 січня 2001 р. № 2238 // Голос України. – 2001. – 21 лютого. – С. 6-9.
97. Закон України “Про фіксований сільськогосподарський податок” від 17 грудня 1998 р. №320-XIV // Урядовий кур’єр. – 1999. – 6 січня. – С. 9-12.
98. Зарук Н.Ф. Особенности инвестиционной политики в интеграционных агро¬формированиях //Экономика сельскохозяйственных и перерабатывающих предприятий. –2002. –№11. –С.44-46.
99. Затверджено порядок використання 30 млн.грн. допомоги регіонам які пост¬раждали від несприятливих умов //Сільський час. –2003. –№37(418). –С.1.
100. Игнатова Т., Кегярикова Л. Роль крестьянских подворий в развитии сельхозкооперации //Экономика сельского хозяйства России.–2001.–№10.–С.23.
101. Іванух Р.А., Жовтанецька О.О. Розвиток сільськогосподарської коопе-рації в умовах переходу до ринкової економіки // Економіка АПК. – 2001. – № 12. – С.25-31.
102. Іванюта П.В., Левченко З.М. Внутрішньогосподарський (управ-лінський) облік у виробничих підрозділах сільськогосподарських господа-рюючих суб’єктів: Навчальний посібник.- К.: Центр навчальної літератури, 2006.-368с.
103. Ільчук М.М. Зовнішня діяльність України на ринку молочної продукції // Економіка АПК. – 2003. – №9. – С.90-97.
104. Інформаційно-методичне забезпечення реформ / О.В. Крисальний, М.Ф. Кропивко, І.М. Криворучко та ін. // Агропромисловий комплекс України: Стан, тенденції та перспективи розвитку: Інформаційно-аналітичний зб. / За ред. П.Т. Саблука та ін. Вип. 5. – К.: ІАЕ УААН, 2002. – С. 512-529.
105. Каел Э., Бекер М., Нельсон А. Эффективное фермерское хозяйствова-ние. – М.: Агропромиздат, 1991. – 459 с.
106. Канінський П.К. Спеціалізація аграрного виробництва у США / Вісник Житомирського державного технологічного університету. Серія: економічні науки. № 3. – 2005. – С.81-86.
107. Канінський П.К. Напрями спеціалізації в ринкових умовах // Наукові основи агропромислового виробництва зони Степу. – К.: Аграрна наука, 2004. – С.82-93.
108. Капелюшников Р. Занятость в домашних хозяйствах населения // Воп-росы экономики. – 2005. – № 7. – С. 99-120.
109. Касянова Н.Л., Романенко Т.А. Інформаційно-методичне забезпечення перспективного планування розвитку та структуризації аграрного виробництва на регіональному і господарському рівні // Організація інформаційно–консульта-ційного забезпечення АПК України / За ред. П.Т. Саблука. – К.: ІАЕ УААН, 2003. – С. 392-405.
110. Кваша С.М. Трансформаційні перетворення в зовнішньоекономічній діяльності АПК // Вісник аграрної науки. – 2000. – № 8. – С.71-73.
111. Кейнс Джон Мейнард. Общая теория занятости, процента и денег / Ассоциация российских вузов / Н.Н. Любимов (пер.с англ.). — М. : Гелиос АРВ, 1999. — 352с.
112. Кемпбелл Р., Макконелл, Стенли Л.Брю. Экономикс. Принципы, проблемы и политика: Пер. с англ. – Т.2 – М.: Республика, 1992. – 400 с.
113. Кириленко І.Г. Агропромисловий комплекс України: сучасний стан та погляд у майбутнє // Економіка АПК. – 2001. – № 4. – С. 23-28.
114. Кириленко І.Г. Трансформація соціально-економічних перетворень у сільському господарстві України: проблеми, перспективи. – К.: ННЦ ІАЕ, 2005. – 452 с.
115. Кісіль М.І. Ринкова трансформація економіки та аграрний інвестиційний процес // Науковий вісник НАУ. – Вип.52. – 2002. – С.132-135.
116. Кісіль М.І. Створення сільськогосподарських обслуговуючих кооперативів // Економіка АПК. – 2003. – № 4. – С.22-28.
117. Клименко Б.И. Межотраслевые балансы капиталистических стран: Особенности построения и использования в экономическом анализе. /Отв. ред. Четыркин Е.М. – М.: Наука, 1986. – 151 с.
118. Кобута І., Шевцов О. Внутрішня підтримка сільського господарства в контексті приєднання України до Світової організації торгівлі // Актуальні питання аграрної політики. – К.: 2002. – С. 342-412.
119. Ковалишина Г., ЧереватенкоМ. Гроділ Ультра: високий урожай на пшеничній ниві //Агробізнес сьогодні. –2003. –№7. –С.10.
120. Ковель П.В. Специализация и размещение сельскохозяйственного производства // Проблемы и перспективы развития АПК и водного хозяйства Прикаспия. – Алма-Ата : Наука, 1990. – С.27-35.
121. Коденская М.Е., Киселев В.А. Агропромышленные предприятия и агрофирмы в условиях перехода к рынку. – К.: УСХА, 1993 – 180 с.
122. Коденська М.Ю. Аграрно-промислове виробництво в сучасному ринковому середовищі // Вісник Академії праці і соціальних відносин Федерації проф. спілок України. – 2002. – № 3. – С. 58-63.
123. Коденська М.Ю. Трансформування аграрно-промислового вироб-ництва і державне регулювання // Нова економ. парадигма формування стратегії національної продовольчої України у XXI столітті. – К., 2001. – С.214-221.
124. Козаченко А. Заставні операції з зерном повинні запрацювати нинішнього сезону //Агробізнес сьогодні. – 2002. –№7(9). –С.6.
125. Козаченко Л. За кілька років завдяки іпотеці в сільське господарство можна залучити 2-3 млрд.дол. //Агробізнес сьогодні. –2002. –№16. –С.8.
126. Колузанов К.В. Трансформація колективних сільськогосподарських підприємств Одещини // Економіка АПК. – 2000. – № 9. – С.14-18.
127. Константинов С.А. Новый подход к определению критерия эффек¬тивности сельскохозяйственного производства //Экономика сельскохо-зяйственных и перерабатывающих предприятий. – 2002. –№3. –С.23-24.
128. Корецький М.Х. Державне регулювання аграрної сфери у ринковій економіці: Моногр. – К.: Вид-во УАДУ, 2002. – 260 с.
129. Корнієнко Є., Рябокінь М. Платіжний баланс України: основні тенденції та їх економічне значення // Вісник Національного банку України. 2005. - №1. – с. 28-33.
130. Крижачківський М.Л. Наукове забезпечення аграрної реформи на шляху до соціально орієнтованих ринкових умов на регіональному рівні // Економіка АПК. – 2004. – № 8. – С. 6-10.
131. Крисальний О.В. Аграрна реформа і кооперація в Україні //Економіка АПК. –1998. –№8. –С.3-6.
132. Кріп Г.М. Вплив концентрації сільськогосподарського виробництва на його ефективність // Економіка АПК. – 2005. – № 2. – С.46-50.
133. Кропивко М.Ф. Інформація в управлінні агропромисловим вироб-ництвом. – К.:ІАЕ УААН, 1997. – С.54,148.
134. Кулик В.В. Балансові задачі міжгалузевої та міжбюджетної кооперації в аграрному секторі // Економіка АПК. – 2004. – №10. – С.89-95.
135. Куниця О.Є. Оцінка ефективності спеціалізації сільгосппідприємств //Ринкова трансформація економіки АПК. –К.: ІАЕ, 2002. –С.393-396.
136. Курносов А.П. Вычислительная техника и программирование //–М.: Финансы и статистика, 1991. –344с.
137. Кушнір І.В. Тенденції аграрного виробництва країн основних виробників сільськогосподарської продукції // Економіка АПК. – 2003. – № 4. – С.124-128.
138. Лановик Б.Д., Матисякевич З.М., Матейко Р.М. Економічна історія України і світу: Підручник / За ред.Б.Д.Лановика.- 8-ме вид., перероб. і доп. – К.: Вікар, 2006.-495с.
139. Макаренко П.М. Специализация и кооперация мелкотоварного частного предпринимательства в агропромышленном производстве // Економіка АПК. – 2000. – № 10. – С.26-32.
140. Макаренко П.М. Причини аграрної кризи і недооцінка ролі держави в умовах ринкових перетворень // Економіка АПК. – 2002. – № 4. – С.22-29.
141. Макаренко П.М., Добровольска О.В., Формування кредитного кооперативу в аграрному секторі // АгроСвіт. – 2008. – № 3 – С. 16-22.
142. Макаренко П.М., Мельник Л.Л., Карпенко А.М. Развитие интеграции в агропромышленном производстве как одному из направлений аграрной политики //Економика АПК. –2000. –№8. –С.52-58.
143. Малік М.Й. Реформування власності і реструктуризація підприємств АПК // Економіка АПК. – 1998. – № 11. – С.10-13.
144. Малік М.Й. Сільськогосподарська кооперація як складова аграрної реформи // Екологічність продукції АПК: економіка та технологія .В 2 т. Зб. статей за матер. Міжнар. наук.-практ. конф. “Економічні проблеми виробництва та споживання екологічно чистої продукції АПК” 24-26 листопада 1999 р., м. Суми. – Суми, 1999. – Т 1. – С.286-291.
145. Маршалл А. Принципы экономической науки / в 3-х томах. - М : Прогресс, 1993. Т.1. – 415 с.
146. Матеріально-технічне забезпечення АПК / Г.М. Підлісецький, Я.К. Бі-лоусько, М.І. Герун та ін. // Агропромисловий комплекс України: стан, тенденції та перспективи розвитку: Інформаційно–аналітичний збірник. / За ред. П.Т. Сабуга. – Вип. 4. – К.: ІАЕ УААН, 2000. – Розд.8. – С. 233-241.
147. Мельник Л.Ю., Макаренко П.М. Концентрація виробництва в сільському господарстві: тенденції і перспективи // Економіка АПК. – 2002. – № 2. – С.11-16.
148. Мельник Л.Ю., Макаренко П.М. Структура форм господарювання в агросфері економічно високорозвинених країн// Економіка АПК.– 2003.– № 9.– С.28-37.
149. Мельник Л.Ю., Корецький М.Х., Держава і власність. – Дніпропет-ровськ: Січ, 2002.- 409 с.
150. Мельник Л.Ю., Корецький М.Х., Огаренко В.М. Економіка, власність і підприємництво. - Дніпропетровськ: Січ, 2001.- 612 с.
151. Мельник Л.Е., Корецкий Н.Х., Плаксієнко В.Я. Особенности предпри-нимательства в сельском хозяйстве: учебное пособие / Днепропетр.гос.агр.ун-т. Днепропетровск. – 1995.- 88 с.
152. Месель-Веселяк В.Я. Організаційно-економічні засади реформування агропромислового виробництва в Україні // Соціально-економічна ситуація та шляхи подолання кризового стану в агропромисловому комплексі України. –К.:ІАЕ, 1999. –С.129-134.
153. Міжгалузевий баланс України за 2002 рік. Статистичний збірник. – К.: Держкомстат України, 2004. – 56 с.
154. Мікроєкономіка: Навчальний посібник /В.Ф.Іванюта, С.М.Іванюта, В.В.Писаренко/ За ред.В.М. Рабштини – Полтава, 2003 – Ч.1.- 123с., Ч.2.- 123с.
155. Мордвінов О.Г. Природокористування в аграрній сфері перехідної економіки України: Монографія / О.Г. Мордвінов. – Ніжин: Вид-во НДПУ, 2000. – 446 с.
156. Мостовий Г.І. Ринок продовольчих товарів та сільськогосподарської сировини: Монографія. – К.: Вид-во УАДУ, 1997. – 244 с.
157. Научные основы ведения сельского хозяйства зоны Лесостепи УССР в системе агропромышленного комплекса. – К.: Урожай, 1982. – 383 с.
158. Національна програма розвитку агропромислового виробництва і соці-ального відродження села на 1999-2010 роки // Економіка АПК. – 1999. – № 6. – С.3-49.
159. Осташко Т.О. Ринкова трансформація аграрного сектора/ Ін-т економічного прогнозування НАН України. - К.: Фенікс, 2004. - 280 с.
160. Пасхавер Б. Продовольственная доступность // Экономика Украины. – 2001. - № 7. – С. 69-77.
161. Пахомчик С. Формирование системы сельскохозяйственной коопера-ции в АПК региона // АПК: экономика, управление.–2004.–№ 10.– С. 21-26.
162. Послання Президента України до Верховної Ради України про внутрішнє і зовнішнє становище України у 2003 році. – К.: Інформаційно-видавничий центр Держкомстату України, 2004 – 472 с.
163. Постанова Верховної Ради України “Про прийняття за основу проекту Закону України про кооперацію” N 141-IV від 12 вересня 2002 року// http:// zakon.rada.gov.ua/cgi-bin/laws/main.cgi
164. Постанова Верховної Ради України від 18.12.1990 р. № 563–ХІІ “Про земельну реформу” // http:// zakon.rada.gov.ua/cgi-bin/laws/main.cgi
165. Пэтти В. Экономические и статистические работы. – Гос. соц.-экон. изд-во., М.:1940, с. 173-174.
166. Регіональна політика розвитку аграрної сфери: Монографія / Г.І. Мостовий, Л.М. Анічин, Г.О. Андрусенко та ін.; За заг. ред.. Г.І. Мостового. – Х.: Вид-во ХРІДУ НАДУ “Магістр”, 2004. – 292 с.
167. Рижук С.М. Пріоритетні напрями розвитку технічного забезпечення сільсь¬ко¬господарського виробництва //Економіка АПК. – 2003. –№2. –С.37-41.
168. Риккардо Д. Статьи по аграрному вопросу и критические примечания к книге Мальтуса // Соч. в 3 т. – М.: Госполитиздат, 1955. – Т. 3. – 295 с.
169. Розвиток форм господарювання на селі /В.Я.Месель-Веселяк, П.Т.Саблук, М.Й.Малік та ін. –К.:Урожай, 1993.
170. Рябоконь В.П. Подальший розвиток сільськогосподарської кооперації і агропромислової інтеграції та нових форм організації виробництва – основна умова відродження соціального розвитку села. – К, 1999.– 23 с.
171. Саблук П. Аграрна економіка і політика в Україні: підсумки минулого та погляд у майбутнє. Науково-популярні нариси у трьох томах. Т.ІІ. Аграрна економіка в умовах демократичного державотворення. – К.: ІАЕ, 2001. – 484 с.
172. Саблук П.Т. О ходе трансформации аграрного сектора Украины к рыночным отношениям и перспективы экономического сотрудничества со странами СНГ // Агроэкономика. – 2004. – № 5. – С.24-26.
173. Саблук П.Т. Основні мотиви щодо вступу України до Світової органі-зації торгівлі // Економіка АПК. – 2002. - № 10. – С. 8-10.
174. Саблук П.Т., Малік М.Й., Валентинов В.Л., Формування міжгалузевих відносин: проблеми теорії та методології. – К.: ІАЕ, 2002.- 294 с.
175. Смит А. Исследования о природе и причинах богатства народов. – М.: Соцэкгиз, 1962. – 684 с.
176. Статистичний щорічник Дніпропетровської області за 2005 рік / За ред. Почиталіної І.В. – К.: Державний комітет статистики України, 2006. – 526 с.
177. Терещенко О.О. Фінансова діяльність суб’єктів господарювання: Нав-чальний посібник.- К.: КНЕУ, 2007.- 554с.
178. Трансформація умов зайнятості в АПК / О.Г.Булавка, В.М.Скупий, В.П.Рябоконь, О.В.Михайленко, О.В.Самофал, Л.В.Шейко, В.М.Токарева // Агропромисловий комплекс України: стан, тенденції та перспективи розвитку. Інформаційно-аналітичний збірник; За ред. П.Т.Саблука та ін. – К.: ІАЕ УААН, 2003.–Вип.6.Розд.1.Ресурсний потенціал і соціальні проблеми, гл.1.6.–С.116-128.
179. Туган-Барановский М.И. Социальные основы кооперации.– М.: Экономика, 1989. – 496 с.
180. Україна в цифрах у 2005 році. Статистичний довідник. /Держкомстат України. – К.: Видавництво “Консультант”, 2006. – 264 с.
181. Чмирь С.М. Підвищення ефективності аграрного виробництва в контексті ринку зерна в Україні //Основні напрями високоефективного розвитку пореформеного агропромислового виробництва України на інноваційній основі. –К.:УАЕ, УААН. –2002. –С.730.
182. Чумак В.Д. Проблеми оцінки та прогнозування фінансового стану аграрних підприємств // Проблеми ефективного функціонування АПК в умовах нових форм власності та господарювання: Колективна монографія у двох томах. Т.2 / За редакцією П.Т.Саблука, В.Я.Амбросова, Г.Є.Мазнєва. - К.:УАЕ УААН. –2001. –С.540-542.
183. Шмідт Р.М. Шлях до аграрного ринку //Сільський час. – 2003. –№47(428). –С.2-3.
184. Шнирков О. І. Конкурентна політика Європейського Союзу. – К.: ВПЦ “Київський університет”, 2003. – 217 с.
185. Шубравська О.В. Економічний розвиток України в контексті сучасних світогосподарських процесів // Розвиток ринкових відносин в АПК України. - Ін-т економіки НАН України. – Київ, 2001. – С. 4-17.
186. Шумпетер Й. Теории экономического развития.– М., 1982. – 254 с.
187. Экономические противоречия и их разрешение / В.К.Черняк, Ю.Г.Яку-ша, В.П.Супрун; АН УССР, Институт экономики. – К.:Наук. думка, 1991.– 284 с.
188. Юдіна В.А., Толкач М.І. Шляхи підвищення ефективності кормови-робництва // Економіка АПК. – 1997. – № 10. – С.38-42.
- Стоимость доставки:
- 150.00 грн