Каталог / ГЕОГРАФИЧЕСКИЕ НАУКИ / Экономическая, социальная и политическая география
скачать файл: ![](/design/img/wordl.gif)
- Название:
- МЕТОДОЛОГІЯ ІНДИКАТИВНОГО ПЛАНУВАННЯ РЕГІОНАЛЬНОГО РОЗВИТКУ СІЛЬСЬКОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО РАЙОНУ
- Альтернативное название:
- Методология индикативного планирования РЕГИОНАЛЬНОГО РАЗВИТИЯ СЕЛЬСКОГО АДМИНИСТРАТИВНОГО РАЙОНА
- ВУЗ:
- КИЇВСЬКИЙ НАЦІОНАЛЬНИЙ УНІВЕРСИТЕТ імені ТАРАСА ШЕВЧЕНКА
- Краткое описание:
- КИЇВСЬКИЙ НАЦІОНАЛЬНИЙ УНІВЕРСИТЕТ
імені ТАРАСА ШЕВЧЕНКА
На правах рукопису
МАТВІЄНКО НАТАЛІЯ МИКОЛАЇВНА
УДК 338:911.3(477)
МЕТОДОЛОГІЯ ІНДИКАТИВНОГО ПЛАНУВАННЯ РЕГІОНАЛЬНОГО РОЗВИТКУ СІЛЬСЬКОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО РАЙОНУ
11.00.02 економічна та соціальна географія
Дисертація
на здобуття наукового ступеня
кандидата географічних наук
Науковий керівник
ПІСТУН МИКОЛА ДАНИЛОВИЧ доктор географічних наук, професор,
академік Академії наук вищої школи України,
заслужений працівник народної освіти України
К и ї в - 2003
ЗМІСТ
ВСТУП ...
4
РОЗДІЛ 1. МЕТОДОЛОГО-МЕТОДИЧНА КОНЦЕПЦІЯ ІНДИКАТИВНОГО
ПЛАНУВАННЯ СІЛЬСЬКОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО РАЙОНУ (САР)...
9
1.1. Суть індикативного планування як механізму реалізації соціально-економічної політики держави.
9
1.2. САР як об’єкт індикативного планування..
21
1.3. Система чинників індикативного планування...
31
1.4. Методи та методика дослідження...
41
Висновки до першого розділу
47
РОЗДІЛ 2. ОЦІНКА ЛІМІТУЮЧИХ ЧИННИКІВ ІНДИКАТИВНОГО ПЛАНУВАННЯ
САР ЛІСОСТЕПОВОГО ТИПУ УКРАЇНИ.
50
Висновки до другого розділу..
66
РОЗДІЛ 3. МЕТОДОЛОГІЯ ІНДИКАТИВНОГО ПЛАНУВАННЯ ФУНКЦІОНАЛЬНИХ ПІДСИСТЕМ СІЛЬСЬКОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО РАЙОНУ ЛІСО-
СТЕПОВОГО ТИПУ..
68
3.1. Суспільно-географічне положення.
68
3.2. Природно-ресурсний потенціал..
73
3.3. Працересурсний потенціал..
85
3.4. Розселення населення...
95
3.5. Соціальний потенціал...
103
3.6. Виробничий потенціал.
116
3.7. Еколого-географічна ситуація.
127
3.8. Фінансовий потенціал місцевих органів влади САР.
135
Висновки до третього розділу
147
РОЗДІЛ 4. ОЦІНКА ІНДИКАТИВНОГО ПЛАНУ СОЦІАЛЬНО-ЕКОНОМІЧНОГО РОЗВИТКУ БОГУСЛАВСЬКОГО РАЙОНУ КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ.
153
4.1. Бізнес-план території складова індикативного плану
153
4.2. Основні показники індикативного плану соціально-економічного розвитку Богуславського району
161
Висновки до четвертого розділу
171
ВИСНОВКИ І РЕКОМЕНДАЦІЇ
172
СПИСОК ВИКОРИСТАНИХ ДЖЕРЕЛ......
177
ДОДАТКИ......
197
ВСТУП
Актуальність теми. Важливою причиною соціально-економічної кризи в країні, яка зумовила суттєву диференціацію рівнів регіонального розвитку, стала недооцінка ролі державного регулювання, як найбільш потужного важеля впливу на весь хід економічних перетворень в Україні. Однією з найважливіших передумов оптимізації управління, його серцевиною та центральною ланкою є планування. Сьогодні вже достеменно відомо, що альтернативи плануванню немає. Нові ринкові умови вимагають переходу планування від директивно-наказових форм до прогнозів, передбачень, пропозицій, застережень, що входять до складу так званого індикативного (рекомендованого) планування, механізм якого і повинен бути покладений в основу регіональної економічної політики.
Необхідно зауважити, що питання територіального планування завжди займали чільне місце в працях відомих суспільних географів та економістів М.В.Бахраха, С.Т.Васькова, М.І.Долішнього, Ф.Д.Заставного, В.М.Лаженцева, В.Н.Малеса, І.Р.Михасюка, Б.Я.Панасюка, В.І.Пили, М.Д.Пістуна, В.А.Поповкіна, Д.М.Стеченка, І.С.Харитончика, Б.С.Хорєва, А.І.Чистобаєва, М.Д.Шаригіна, Р.І.Шніпера, Б.М.Штульберга та ін.
Усвідомлення неефективності в сучасних умовах галузевої системи управління об’єктивно викликає необхідність посилення територіальних підходів в управлінні соціально-економічними процесами. Особливо актуальним на сучасному етапі є дослідження базової ланки управління сільського адміністративного району (САР), на рівні якого закладаються підвалини стійкості соціально-економічної стабільності розвитку всієї країни. Актуальність суспільно-географічних досліджень локального рівня зростає також у зв’язку з посиленням реальної самостійності регіонів та місцевих органів влади.
Усвідомили значимість локального рівня в системі державотворення і насамперед у подоланні кризових явищ в економіці та дослідили цілий ряд аспектів його суспільно-географічних проблем відомі суспільні географи - Дудник І.М., Коломийчук В.С., Мезенцев К.В., Мохначук С.С., Панасенко Т.В., Пістун М.Д.
Зроблено спробу поставити проблему вивчення локального рівня на чільне місце на міжнародній науково-практичній конференції Соціально-економічні та екологічні проблеми розвитку адміністративних районів” (Тернопіль, 1997 р.), де обговорювалися питання теорії, методології та практики соціально-економічного розвитку, екології, зайнятості та ринків праці, раціонального використання природних ресурсів, управління адміністративним районом тощо.
Реалізація Указу Президента України Про концепцію державної регіональної політики” [198] обумовлює актуальність всебічного дослідження методології індикативного планування на локальному рівні з метою максимально повного використання внутрішнього потенціалу та специфіки території, що й визначило вибір теми дисертаційного дослідження.
Зв’язок роботи з науковими програмами, планами, темами. Тема дисертації тісно пов’язана з науково-дослідними роботами, що проводяться на кафедрі економічної та соціальної географії Київського національного університету імені Тараса Шевченка (теми: Суспільно-географічні основи регіональної політики в Україні № 0198U008160, Суспільно-географічні аспекти регіонального природокористування” (№ 0101U001568).
Мета і завдання дослідження. Мета дисертаційної роботи полягає в обґрунтуванні ролі індикативного планування у регіональному розвитку сільського адміністративного району як однієї з найважливіших передумов оптимізації управління та узагальненні його методології для сільського адміністративного району лісостепового типу в ринкових умовах.
Досягнення цієї мети зумовило необхідність постановки та вирішення таких основних завдань:
- розкрити суть індикативного планування як механізму реалізації соціально-економічної політики держави;
- обґрунтувати функціональну структуру сільського адміністративного району як об’єкту індикативного планування;
- виявити та розкрити лімітуючі чинники індикативного планування сільського адміністративного району лісостепового типу;
- узагальнити методологію індикативного планування функціональних підсистем сільського адміністративного району лісостепового типу;
- оцінити індикативний план соціально-економічного розвитку сільського адміністративного району на основі виявлення його суспільно-географічного потенціалу;
- розробити пропозиції щодо поліпшення індикативного планування сільського адміністративного району лісостепового типу.
Об’єктом дослідження обрано типовий сільський адміністративний район, який найповніше відображає локальний рівень управління, забезпечує конкретну реалізацію державних, обласних та власних рішень на підзвітній території. Як базовий обрано Богуславський район Київської області, який є типовим сільським адміністративним районом лісостепової природно-господарської зони України.
Предметом дисертаційної роботи виступають методологічні основи індикативного планування об’єкту дослідження.
Основним методологічним підходом у роботі є системно-структурний, який визначив застосування конкретних методів дослідження, зокрема наукового спостереження, порівняльного, експедиційного, соціологічного, математичного (математична статистика, математичне програмування) математико-картографічного (метод побудови статистичних поверхонь) та математико-конструктивного (розрахунку потенціалів та концентрації явищ) моделювання.
При написанні роботи використовувались звітні статистичні матеріали Богуславського статистичного управління та районної державної адміністрації про соціально-економічний розвиток району та м. Богуслава, результати експедиційних досліджень населених пунктів, сільськогосподарських та промислових підприємств Богуславського району здійснені автором.
Наукова новизна проведеного дослідження визначається:
1) обґрунтуванням ролі індикативного планування як найважливішої передумови оптимізації державного управління регіональним розвитком за ринкових умов;
2) узагальненням теоретико-методологічних положень індикативного планування соціально-економічного розвитку сільського адміністративного району лісостепового типу;
3) виявленням та оцінкою лімітуючих чинників індикативного планування сільського адміністративного району лісостепового типу;
4) узагальненням методології індикативного планування функціональних підсистем сільського адміністративного району лісостепового типу;
5) практичним застосуванням розроблених пропозицій для поліпшення індикативного плану соціально-економічного та екологічного розвитку Богуславського району Київської області.
Практичне значення одержаних результатів. Теоретико-методологічні узагальнення проведеного дослідження можуть використовуватись при розробці індикативних планів соціально-економічного розвитку сільських адміністративних районів лісостепового типу України, а результати конкретних розрахунків у практиці управління соціально-економічним розвитком Богуславського району Київської області.
Результати дослідження використовуються в навчальному процесі географічного факультету Київського національного університету імені Тараса Шевченка при проведенні лекційних та практичних занять з курсу Географія послуг”, а також можуть бути використані в курсах Теоретичні основи управління розвитком регіону”, Управління розвитком регіону” та Бізнеспланування підприємства” та Регіональна економіка”.
Особистий внесок здобувача. Сукупність отриманих наукових результатів є авторським узагальненням методології індикативного планування регіонального розвитку сільського адміністративного району лісостепового типу України. На основі вивчення і узагальнення розробок вітчизняних та зарубіжних вчених запропоновано авторське бачення системи методів та методику індикативного планування функціональних підсистем сільського адміністративного району лісостепового типу. Зроблено спробу оцінити індикативний план соціально-економічного розвитку Богуславського району Київської області як типового лісостепового та розробити пропозиції щодо його поліпшення.
Дисертаційне дослідження є самостійною науковою працею, а одержані науково-практичні результати, що викладені в дисертації, належать автору і є його науковим доробком.
Апробація результатів дисертації. Теоретичні та методичні положення дисертаційної роботи обговорювались на: науковій конференції молодих вчених та аспірантів Київського національного університету імені Тараса Шевченка, присвяченій 125-річчю від дня заснування Українського Географічного Товариства Географія України: стан і перспективи” (Київ, 1998 р.); Міжнародній науково-практичній конференції Суспільно-географічні проблеми розвитку продуктивних сил України” (Київ, 1999 р.); Міжнародній науково-практичній конференції Регіональні проблеми розвитку агропромислового комплексу України: стан і перспективи вирішення” (Київ, 2000 р.); ІІ Міжнародній науково-практичній конференції Суспільно-географічні проблеми розвитку продуктивних сил України” (Київ, 2001 р.); ІІ Міжнародній науково-практичній конференції Географічна освіта і наука в Україні” (Київ, 2003).
Публікації. Основні положення дисертаційного дослідження опубліковані в 10 наукових працях загальним обсягом 3,36 д.а., у тому числі 6 наукових статтях у фахових виданнях обсягом 2,79 д.а., 4 матеріалах і тезах доповідей на наукових конференціях обсягом 0,57 д.а.
- Список литературы:
- ВИСНОВКИ І РЕКОМЕНДАЦІЇ
1. У період поступового переходу економіки України до інноваційної моделі розвитку зростає актуальність проблем регіонального управління суспільним життям. Сьогодні особливого значення набувають науково обґрунтовані методи управління, оскільки вони запобігають виникненню стихійних нерегульованих процесів та різкій диференціації у соціально-економічному розвитку території. Однією з найважливіших складових оптимізації управління є планування. Територіальне планування сьогодні від директивно-наказових форм переходить до прогнозів, передбачень, пропозицій, застережень, що входять до складу так званого індикативного (рекомендованого) планування. На відміну від директивного, індикативний план є орієнтуючим і цілеспрямовуючим, а на відміну від прогнозу він містить конкретні рекомендації щодо окреслення строків, ресурсів та способів реалізації визначеного.
2. Для максимальної мобілізації внутрішніх ресурсів, регіональних зв’язків, необхідна розробка та реалізація регіональної політики на локальному рівні управління. Сільський адміністративний район як елемент територіального устрою держави за будовою і функціональною суттю належить до категорії складних і відкритих суспільно-географічних комплексів, що формується на основі адміністративної єдності. СГК САР як системі відкритого типу притаманні внутрішні (системоутворюючі) та зовнішні зв’язки, взаємодія яких впливає на його територіальну цілісність. Дослідження САР, як суспільно-географічного об’єкта, для цілей управління та планування повинне обов’язково передбачати аналіз основних аспектів функціональної (компонентної, територіальної, організаційно-управлінської) структури.
3. Під індикативним плануванням САР слід розуміти обґрунтування заходів з раціонального використання потенціалу території з метою забезпечення оптимальної спеціалізації людської діяльності, підвищення продуктивності праці й рівня та якості життя населення.
4. На основі виявлення та дослідження лімітуючих чинників впливу на індикативне планування (соціального, земельного, працересурсного, транспортного, рівня розвитку промисловості та еколого-географічного) обґрунтовано, що САР лісостепового типу мають не тільки досить сприятливі умови для життя і господарської діяльності людей, а й володіють високим потенціалом для підвищення рівня соціально-економічного розвитку.
5. Розробляти прогнозно-індикативні плани САР доцільно за основними функціональними підсистемами: 1)потенціал суспільно-географічного положення; 2)природноресурсний потенціал; 3)працересурсний потенціал та розселення населення; 4)соціальний потенціал; 5)виробничий потенціал; 6)еколого-географічна ситуація; 7)фінансовий потенціал.
Вивчення САР для цілей індикативного планування передбачає дослідження та комплексну оцінку суспільно-географічного положення (СГП), особливості якого визначають географічну специфіку кожного САР і є вагомим чинником впливу на його соціально-економічний розвиток. Оскільки сільське господарство виступає найважливішою галуззю матеріального виробництва САР, то має велике значення оцінка впливу СГП на його розвиток. Охарактеризувати СГП господарства по відношенню до всіх населених пунктів можна за допомогою коефіцієнта розробленого І.І.Вільцином.
Природно-ресурсний потенціал є вагомою складовою інтегрального потенціалу території САР. Індикативне планування використання ПРП САР потребує насамперед його комплексного суспільно-географічного вивчення, яке можна реалізувати через наступну систему методів: економічну оцінку використання ПРП, його системно-структурний аналіз, оцінку рівня забруднення навколишнього середовища, оцінку охорони і відтворення ПРП, картографічне моделювання, типізацію ПРП, дослідження природно-ресурсних комплексів, природно-ресурсне районування і прогнозування розвитку ПРП регіону. За В.П.Руденком інтегральний ПРП САР можна обчислити як результат сумування економічної оцінки потенціалів окремих видів природних багатств району.
На локальному рівні реально та ефективно можна вирішувати практичні питання регулювання зайнятості та безробіття. При розробці індикативних планів працересурсного потенціалу в САР необхідно детально проаналізувати розвиток демографічних процесів, забезпеченість трудовими ресурсами та їх використання, рівень безробіття, якісні показники людських ресурсів. Основним інструментом планування трудових ресурсів є балансові розрахунки. Баланс трудових ресурсів в комплексі із нормативним методом повинен стати основним методологічним підходом до планування головної продуктивної сили ресурсів живої праці.
Метою процесу удосконалення планування сільського розселення є забезпечення сільському населенню приблизно однакових умов для проживання, праці, відпочинку та оздоровлення незалежно від форм його розселення і умов розміщення поселень. Важливим етапом для індикативного планування системи розселення САР є виявлення функціональних типів сільських поселень. Зробити кількісно-якісний аналіз та дати оцінку поселенській мережі або розселенню вцілому можна застосовуючи наступні методи дослідження: системно-структурний аналіз, експедиційний, соціологічний, статистичний, картографічний, метод групування, кореляційний та метод потенціалів. На основі комплексної оцінки території можна розрахувати її демографічну ємність.
Зосередження в САР основної частини установ обслуговування, великі повноваження місцевих органів влади, запровадження ринкових умов важливі передумови індикативного планування соціального потенціалу на рівні САР. Визначальним методом для індикативного планування соціального потенціалу є нормативний метод. Виявити внутрірайонні відміни у рівні розвитку торгового обслуговування, зв’язку, закладів освіти та медичного обслуговування кущових систем можна за формулою розробленою І.М. Дудником.
Виробничий потенціал СГК САР представлений переважно галузями агропромислового комплексу. Він визначає характер функціонування всієї суспільно-географічної системи району і є базою однієї з найголовніших функцій САР лісостепового типу агропромислової діяльності. На наш погляд, однією з важливих проблем тривалого спаду агропромислового виробництва в нашій державі є поступове розмивання” ринковими чинниками традиційних виробничо-територіальних типів господарств, що з точки зору суспільної географії є нераціональним. Отримати оптимальний варіант для забезпечення пропорційності і збалансованості в розвитку сільського господарства та переробної промисловості можна за допомогою лінійного програмування, зокрема симплексного методу, а планування найбільш раціональних перевезень сільськогосподарської продукції до переробних підприємств можна здійснити використавши транспортну задачу.
Основна частина промисловості САР представлена підприємствами місцевої промисловості, діяльність яких сьогодні потребує удосконалення. Їх розвиток повинен бути направлений на переважне зростання промислового виробництва товарів широкого вжитку на основі використання місцевої сировини та відходів виробництва. САР лісостепового типу мають цілком сформовані передумови для створення і ефективного функціонування малих виробництв. Важливими показниками розвитку промисловості є: виробництво валової продукції, випуск товарів культурно-побутового призначення, виробництво найважливіших видів продукції в натуральному виразі, чисельність зайнятих. Аналіз якісних показників дає уяву про підвищення ефективності промислового виробництва як за підприємствами, так і за галузями даного САР.
Актуальним завданням для індикативного планування еколого-географічної ситуації в САР виступає визначення напряму розвитку території таким чином, щоб рівні антропогенного навантаження відповідали природній стійкості ландшафтів. Реалізувати основні принципи територіального індикативного планування можна за допомогою наступної системи методів: нормативного, математико-статистичного, балансового та картографічного. Здійснити оцінку еколого-господарського стану території САР загалом можна за розробленою методикою Б.І. Кочурова, Ю.Г. Іванова.
Фінансовий потенціал місцевих органів влади є інструментом забезпечення частини функцій, які виконує держава. Головним інститутом в системі фінансів місцевих органів влади є місцевий бюджет. Суттєвим недоліком у формуванні доходної бази місцевих органів влади є вкрай низька частка закріплених доходів. Формування видатків місцевих бюджетів повинно широко диференціюватись за нормативами бюджетної забезпеченості, які мають коригуватися для кожного САР через врахування місцевих умов. Головним методом планування фінансів виступає балансовий.
6. На основі узагальненої в роботі методології індикативного планування функціональних підсистем сільського адміністративного району лісостепового типу та детального структурного аналізу суспільно-географічного потенціалу, зроблено спробу оцінки конкретного середньострокового індикативного плану соціально-економічного розвитку типового САР лісостепового типу Богуславського (Київської області). Головними недоліками даного документу відзначимо недостатність використання прогнозних тенденцій процесів соціально-економічного розвитку, а також відсутність наукової обґрунтованості показників плану та комплексного підходу до соціально-економічного розвитку району.
7. Обґрунтовано бізнес-план як інструмент індикативного планування раціонального розвитку не лише конкретного підприємства, а також території в цілому.
8. Визначено і обґрунтовано основні напрямки вдосконалення індикативного планування соціально-економічного розвитку Богуславського САР як типового лісостепового.
список використаних джерел
1. Агафонова Л.Г., Гога О.В. Підготовка бізнес-плану: Практикум. К.: Т-во Знання”, КОО., 1999. 158 с.
2. Алаев Э.Б. Социально-экономическая география: Понятийно-терминологический словарь. - М.: Мысль, 1983. 350 с.
3. Андрийчук В.Г. Эффективность использования производственного потенциала в сельском хозяйстве. М.: Экономика, 1983. 208 с.
4. Балабанов Г.В., Вишневський В.В. Територіальний соціально-економічний моніторинг в Україні. К.: Нора-друк, 2001. 58 с.
5. Балабанов Г.В., Гольцов А.Г. Умови життя сільського населення (оцінка територіальних відмінностей на прикладі Сумської області) // Укр. геогр. журнал. 1994. - № 3. С. 42-49.
6. Барановський О.І. Фінансова безпека: монографія. Інститут економічного прогнозування. К.: Фенікс, 1999. 338 с.
7. Бизнес-план: Методика составления // В.П. Буров и др. М., 1995. 88 с.
8. Бідзюра І.П. Аграрний сектор економіки Київщини. К.: Світ, 2001. 95 с.
9. Бізнес-план для сільськогосподарського підприємства. К.: Видавництво Століття”, 2000. 132 с.
10. Білецький С., Хахлюк А. Демографія найголовніший чинник майбуття // Україна: аспекти праці. - К.: ВІПОЛ, 2001, № 5. С. 45-49.
11. Богиня Д.П. Регіональний ринок праці в системі соціально-економічного розвитку адміністративного району // Соціально-економічні та екологічні проблеми розвитку адміністративних районів. Наукові доповіді міжнародної науково-практичної конференції (м. Тернопіль, 17-18 квітня 1997 р.) / Інститут регіональних досліджень НАН України. Львів, 1997. Ч. ІІІ. - С. 33-37.
12. Богорад Д.И. Конструктивная география района. М.: Изд-во Мысль, 1965. 407 с.
13. Богородицкий К.Ф. Методические вопросы территориального планирования использования природных ресурсов и охраны труда // Еколого-економічні проблеми АПК: зб. наук. праць. К.: Інститут економіки, 1993. 92 с.
14. Богуславський рівень значить Європейський // Київська правда. 2002. - 27 червня. С. 1-2.
15. Богуш Л.Г. Проблеми та перспективи розвитку системи охорони здоров’я на селі // Регіональні проблеми розвитку продуктивних сил агропромислового комплексу України. К.: РВПС, 1999. С. 85-88.
16. Бондарь И.К., Краснов Ю.Я., Сватко Ю.Т. Система балансов в народнохозяйственном планировании. К.: Наук. думка, 1984.
17. Братина О.М. Територіальний ринок праці: специфіка і проблеми державного регулювання в великому адміністративному районі // Соціально-економічні та екологічні проблеми розвитку адміністративних районів. Наукові доповіді міжнародної науково-практичної конференції (м. Тернопіль, 17-18 квітня 1997 р.) / Інститут регіональних досліджень НАН України. Львів, 1997. Ч. ІІІ. - С. 26-32.
18. Бреус Н.М. Лісостепова агрогрунтова зона // Географічна енциклопедія України: В 3-х т. К.: Укр. Рад. Енцикл.” ім. М.П. Бажана, 1990. Т.2. С.283.
19. Брич В.Я. Особливості територіального регулювання ринку праці // Соціально-економічні та екологічні проблеми розвитку адміністративних районів. Наукові доповіді міжнародної науково-практичної конференції (м. Тернопіль, 17-18 квітня 1997 р.) / Інститут регіональних досліджень НАН України. Львів, 1997. Ч. ІІІ. - С. 33-37.
20. Бугай С., Лендьел М., Ілько І., Ткачук А., Варцаба А., Зелюк В. Агентства регіонального розвитку в Україні. Становлення та перспективи / Київ. центр Ін-ту Схід-Захід. К.: Вид-во Міленіум”, 2002. 302 с.
21. Будкіна Л.Г., Козінцева Л.М. Гідрологічна зона достатньої вологості / Географічна енциклопедія України: В 3-х т. К.: Укр. Рад. Енцикл.” ім. М.П. Бажана, 1989. Т. 1. С. 264.
22. Буров В.П., Марашкин О.К., Новиков О.К. Бизнес-план. Методика составления. Реальный пример. М.: Изд-во ЦИПКК АП, 1995. 88 с.
23. Буткалюк К.О. Основи методики дослідження регіональних ринків праці // Наукові записки Вінницького державного педагогічного університету імені Михайла Коцюбинського. Серія: Географія. Вінниця, 2001. Вип. І. 149с.
24. Буткалюк К.О. Теоретико-методологічні основи дослідження регіональних ринків праці // Соціально-економічні та екологічні проблеми розвитку адміністративних районів. Наукові доповіді міжнародної науково-практичної конференції (м. Тернопіль, 17-18 квітня 1997 р.) / Інститут регіональних досліджень НАН України. Львів, 1997. Ч. ІІІ. - С. 37-42.
25. Бюджет - 2002 має бути чесним // Київська правда. 14 вересня. 2001. С.1-2.
26. Василів М.Г. Район планує своє майбутнє. Львів: Каменяр, 1978. 61 с.
27. Васьков С.Т. Территориальное управление в новых хозяйственных условиях. М.: Экономика, 1990. 191 с.
28. Вдовиченко М.Л. Доходи сільського населення // Економіка АПК. 1998. - № 9. С. 77-82.
29. Вильцин И.И. Влияние местоположения на уровень хозяйствования колхозов // Актуальные проблемы экономики сельского хозяйства. М.: Изд-во «Экономика», 1974. 54 с.
30. Вишневська Н.В. Зарубіжний досвід формування і використання фінансових ресурсів регіону // Науковий вісник Волинського державного університету ім. Лесі Українки. 2001. - № 1. С. 141-143.
31. Волобой П.В., Поповкин В.А. Географические основы комплексного территориального планирования // Проблемы перспективного территориального планирования. Изд. ГО СССР, 1984. С. 35-41.
32. Волошин В.В., Горленко І.О., Кухар В.П., Руденко Л.Г. Проблеми поліпшення стану навколишнього середовища та їх програмне забезпечення // Укр. геогр. журнал. 1993. - № 1. С. 9-13.
33. Гладій М.В., Лесечко М.Д. Сільське розселення в умовах трансформації форм власності, 1998. 206 с.
34. Голиков А.П. Математическое моделирование пространственных процессов в географии. Харьков: ХГУ, 1979. 93 с.
35. Гольцов А.Г. Умови життя сільського населення: Суспільно-географічна оцінка територіальних відмін (на прикладі Сумської області): Автореф. дисканд. геогр. наук: 11.00.02 / НАН України, Ін-т географії. Київ, 1995. 20 с.
36. Григорович М.В. Транспортно-географічне положення // Географічна енциклопедія України. К.: Укр. Енцикл., 1993. Т. 3. С. 303-304.
37. Громыко Г.Л. Статистика. М., 1981. 407 с.
38. Гудзинський С. Активність продовольчого ринку в трансформації сільської зайнятості // Україна: аспекти праці. К.: ВІПОЛ, 2001, № 5. С. 13-20.
39. Гудсков А.К., Левченко О.М., Орленко Ю.В. Методичні підходи до визначення процесу формування та збереження трудового потенціалу в регіоні // Соціально-економічні та екологічні проблеми розвитку адміністративних районів. Наукові доповіді міжнародної науково-практичної конференції (м. Тернопіль, 17-18 квітня 1997 р.) / Інститут регіональних досліджень НАН України. Львів, 1997. Ч. ІІІ. - С. 47-51.
40. Гуляєв В. Аналітичний огляд стану молодіжної зайнятості в Україні // Україна: аспекти праці. К.: ВІПОЛ. 2001. - № 1. С. 3-7.
41. Данилишин Б.М., Дорогунцов С.І., Міщенко В.С., Коваль Я.В., Новоторов О.С., Паламарчук М.М. Природно-ресурсний потенціал сталого розвитку України. К.: РВПС України, 1999. 716 с.
42. Державне регулювання економіки / За ред. І.Р. Михасюка. Львівський національний університет ім. І.Франка. Підручник. Друге вид., випр. і доп. К.: Атіка, Ельга-Н, 2000. 592 с.
43. Джигерей В.С. Екологія та охорона навколишнього природного середовища: Навч. посіб. К.: Т-во Знання”, КОО, 2000. 203 с.
44. Дзенис З.Е. Методология и методика социально-эконом-географических исследований. - Рига: Зинатне, 1980. 262 с.
45. Долішній М., Даниленко А., Мицишин С., Подольський М. Інтегровані територіальні агропромислові комплекси // Економіка Украіни. 1997. - № 4. С. 61 67.
46. Долішній М.І. Регіональна соціально-економічна політика (основні засади формування і розвитку) // Регіональна економіка. 1997. - № 2. С. 16-27.
47. Дорогунцов С., Федорищева А. Сталість розвитку еколого-економічного потенціалу України та її регіонів // Економіка України. - № 7. 1996. - С. 4-17.
48. Доценко А.І. Регіональне розселення: проблеми та перспективи. К.: Наукова думка, 1994. 194 с.
49. Дудкин В. Американский и западноевропейский подходы к индикативному планированию: возможен ли синтез на российской почве? // Российский экономический журнал. 1997. - № 10. С. 99-101.
50. Дудник И.Н. Комплексное развитие сельского района. (Географические основы управления). Полтава: Астрея, 1993. 230 с.
51. Дудник І.М. Прогнозування низових суспільно-географічних систем: теоретико-методологічний підхід: Автореф. дисд-ра. геогр. наук: 11.00.02. К., 1998. 32 с.
52. Дудник І.М. Суспільно-географічна концепція управління низовим адміністративним районом // Соціально-економічні та екологічні проблеми розвитку адміністративних районів. Наукові доповіді міжнародної науково-практичної конференції (м. Тернопіль, 17-18 квітня 1997 р.) / Інститут регіональних досліджень НАН України. Львів, 1997. Ч. ІІ. - С. 54-59.
53. Дудник І.М. Територіальна організація послуг. Курс лекцій. Полтава: МНТУ, 2002. 100 с.
54. Дудник І.М., Панасенко Т.В. Низова демографічна система. Полтава: Полт. Філіал УГТ, 1996. 200 с.
55. Евграшин А. Из практики французского индикативного планирования // Российский экономический журнал. - 1998. - № 2. С. 84-87.
56. Екологія: Навчально-методичний посібник для самостійного вивчення дисципліни. К: КНЕУ, 1999. 152 с.
57. Економіка України: підсумки перетворень та перспективи зростання / За ред. акад. НАН України В.М. Гейця. Х.: Форт, 2000. 432 с.
58. Єпіфанов А.О., Сало І.В. Регіональна економіка. К.: Наукова думка. 1999. 342 с.
59. Жупанський Я.І., Джаман В.О. Маятникові трудові поїздки населення і локальна система розселення // Економічна та соціальна географія: Міжвід. наук. зб. К.: Либідь, 1992. - Вип. 44. С. 35-40.
60. Жупанський Я.І., Лажнік В.Й. Теоретико-методичні основи формалізації і кількісної оцінки інтегрального економіко-географічного положення // Укр. геогр. журнал. 1998. С. 38-42.
61. Зайцева Л. Програмні підходи до управління економічним та соціальним розвитком України та її областей // Регіональна економіка. 1997. - № 3. С. 67-75.
62. Закон України Про державне прогнозування та розроблення програм економічного і соціального розвитку України” від 16 березня 2000 року № 1602-ІІІ // Урядовий кур’єр. 2000. - 26 квітня. - № 77. С. 8-11.
63. Закон України Про місцеві державні адміністрації” від 9 квітня 1999 року № 586-XIV // Урядовий кур’єр. 1999. - 15 травня. - № 89. С. 5-7.
64. Закон України про бюджетну систему України // Фінанси України. 1995. - № 1. С. 84-109.
65. Закон України Про місцеве самоврядування в Україні // Київська правда. 1997. 13 червня. С. 3-6.
66. Зербіно Д.Д. Таланти для науки: чи можливий пошук // Пульсар. 2000. - № 1. С. 32-36.
67. Злобін Ю.А. Основи екології. К.: Видавництво Лібра”, ТОВ, 1998. 248 с.
68. Изард У. Методы регионального анализа: Введение в науку о регионах: Сокр. пер. с англ. М.: Прогресс, 1966. 665 с.
69. Іванух Р., Кривець А. Рекреаційно-туристичний комплекс Поділля і проблеми його перспективного розвитку // Регіональна економіка. - № 4, 1997, С.85-94.
70. Ковтун В.В., Степаненко А.В. Города Украины: Экономико-географический справочник. К.: Выща шк., 1990. 279 с.
71. Колбанова Ю.М. Роль транспортної логістики в діяльності підприємств // Тези доповідей IV Міжнар. наук.-практ. конференції Маркетинг та логістика в системі менеджменту” (Львів, 7-9 листопада 2002 р.). Львів: Вид-во нац. ун-ту Львівська політехніка”, 2002. 416 с.
72. Коломийцев В.Е. Базові галузі промислового комплексу України: поступ та сучасні тенденції. Луганськ: В-во Східноукр. держ. ун-ту, 1997. 38 с.
73. Коломийчук В.С. Соціально-економічний розвиток адміністративного району в умовах перехідної економіки. Тернопіль: Укрмедкнига, 2001. 439 с.
74. Комплексное планирование экономического и социального развития административных районов. Лениздат, 1978. 157 с.
75. Коновалова Н.І. Методика соціальних та економіко-географічних досліджень. Чернівці: Рута, 1998. 88 с.
76. Конох М.С. Закон України Про місцеве самоврядування в Україні”. Дніпропетровськ: Системні технології, 1998. 103 с.
77. Конституція України. Прийнята на п’ятій сесії Верховної Ради України 28 червня 1996 року. Ужгород.: Інформаційно-видавниче агентство ІВА”. 1996. 118 с.
78. Коренюк П.І. Ефективність використання земельних ресурсів у зоні Лісостепу // Економіка АПК. 1997. - № 1. - С. 69-70.
79. Корсак К.В., Плахотнік О.В. Основи екології: Навч. посібник. К.: МАУП, 1998. 228 с.
80. Косенко В.М. Богуславський район. Географічна енциклопедія України. К., 1989. Т. 1. С. 112-113.
81. Кочуров Б.И., Иванов Ю.Г. Оценка эколого-хозяйственного состояния территории административного района // География и природные ресурсы. 1987. - № 4. - С. 49-54.
82. Кравченко В.І. Фінанси місцевих органів влади України: Основи теорії та практики.- К. : НДФІ, 1997. 275 с.
83. Крачило М.П. Географія населення: Навч. посібник. К.: НМКВО, 1992. 180 с.
84. Крисанов Д.Ф. Аграрна сфера: пріоритети та механізми реалізації. К.: Ін-т економіки НАН України, 1998. 235 с.
85. Крисанов Д.Ф. Динамика сельского расселения и проблемы регулирования расселенческого процесса // Экономика Украины. Изд-во Рад. Україна. 1991. - № 11. С. 19-28.
86. Крисанов Д.Ф. Пріоритети аграрної сфери та їх реалізація в умовах економічної кризи // Економіка України. 1997. - № 11. - С. 55-63.
87. Крисанов Д.Ф. Сельское расселение: социально-экономический аспект. К.: Наукова думка, 1988. 139 с.
88. Куценко В.І. Розвиток ринку туристичних послуг на селі: проблеми та шляхи їх розвитку // Регіональні проблеми розвитку продуктивних сил агропромислового комплексу України. К: РВПС, 1999. С. 91-94.
89. Лаженцев В.Н. Экономико-географическая концепция территориального планирования. М.: Наука, 1990. 127 с.
90. Лажнік В.Й. Прикордонне положення території як інтегральний чинники розвитку АПК прикордонних регіонів України // Матеріали ІІ Міжнародної науково-практичної конференції Регіональні проблеми розвитку агропромислового комплексу України: сучасний стан і перспективи вирішення”/ Київ, 18-19 березня 2002 р. С. 157-158.
91. Липсиц И.В. Бизнес-план основа успеха: Практ. Пособие. М.: Машиностроение, 1992. 80 с.
92. Литвиненко В., Хомра О. Локальні ринки праці прикордоння України: підходи до оцінки ситуації // Україна: аспекти праці. - К.: ВІПОЛ, 1995, № 7-8. С. 6-10.
93. Логвин М.М. Працересурсний потенціал як об’єкт суспільно-географічного дослідження // Економічна та соціальна географія: Наук. зб. К.: Ніка-Центр. - 2001. Вип. 50. С. 85-88.
94. Лузан Ю.Я., Пістун М.Д., Провотар Н.І. Агропромисловий комбінат Рось”: територіальна і комплексно-пропорційна організація . К.: Урожай, 1994. 88 с.
95. Луніна І. Місцеві бюджети України: пошук нових підходів до проведення реформ // Економіка України. 1998. - № 3. С. 31-41.
96. Любіцева О.О. Оцінка методик економіко-географічного вивчення сфери обслуговування САР // Економічна та соціальна географія: Наук. зб. К.: Знання. - 1991. Вип. 43. С. 18-22.
97. Ляховець В. Якість найкраща реклама і головний козир” для виробників плодоовочевої консервної продукції області // Київська правда. 2002. 4 липня. С. 1.
98. Маергойз И.М. Методика мелкомасштабных экономико-географических исследований. М.: Изд-во МГУ, 1981. 137 с.
99. Максимюк О. Структурні зрушення у сільській поселенській мережі України // Україна: аспекти праці. - К.: ВІПОЛ. 2000. - № 2. С. 33-40.
100. Малес В.Н., Харитончик И.С. Комплексный план сельского района. М.: Агропромиздат, 1985. 175 с.
101. Маркова В.Д., Кравченко Н.А. Бизнес-планирование: Практическое пособие. Новосибирск.: Экор, 1994. 152 с.
102. Марущак В.П. Державне управління: планування і ринок. К.: Вид-во УАДУ, 1998. 168 с.
103. Марцин В.С. Ринкова рівновага та економічна роль держави в ній // Регіональна економіка. - 1997. - № 1. С. 12-20.
104. Марцінковська О.Б. Економічна оцінка ресурсного потенціалу регіону. Тернопіль: ТАНГ, Економічна думка, 1998. 34 с.
105. Масляк П.О. Географія України. К.: Стафед - 2, 2000. 152 с.
106. Масляк П.О. Малий бізнес у машинобудуванні адміністративних районів // Соціально-економічні та екологічні проблеми розвитку адміністративних районів. Наукові доповіді міжнародної науково-практичної конференції (м. Тернопіль, 17-18 квітня 1997 р.) / Інститут регіональних досліджень НАН України. Львів, 1997. Ч. ІІ. - С. 109-111.
107. Матвієнко Н.М. До питань методики індикативного планування еколого-географічної ситуації сільського адміністративного району лісостепового типу // Економічна та соціальна географія: Наук. зб. К.: Вид-во геогр. літ-ри Обрії”. - 2002. - Вип. 53. С. 166-173.
108. Матвієнко Н.М. До питань методики індикативного планува
- Стоимость доставки:
- 150.00 грн